Банки в България: Разлика между версии
Редакция без резюме |
м Премахнати редакции на 89.252.250.51 (б.), към версия на Nk Етикет: Отмяна |
||
(Не са показани 27 междинни версии от 11 потребители) | |||
Ред 1: | Ред 1: | ||
'''Банковата система в България''' към 2015 г. е двустепенна, с [[централна банка]] [[Българска народна банка|Българската народна банка]] (БНБ) (която от 1997 г. функционира в условията на [[валутен съвет]]), и търговски банки. Собствеността е преобладаващо частна и системата работи на [[Пазарна икономика|пазарен принцип]]. |
'''Банковата система в България''' към 2015 г. е двустепенна, с [[централна банка]] [[Българска народна банка|Българската народна банка]] (БНБ) (която от 1997 г. функционира в условията на [[валутен съвет]]), и търговски банки. Собствеността е преобладаващо частна и системата работи на [[Пазарна икономика|пазарен принцип]]. |
||
== Банки и банкови клонове == |
|||
Всички стойности са в хиляди [[български лев]]ове. |
|||
{| class="wikitable" |
|||
|- |
|||
! Място |
|||
(2023) |
|||
! Наименование |
|||
! SWIFT (BIC) |
|||
! Активи, септември 2023<ref name=":1">{{Cite web |title=Банките в България, юли - септември 2023 |url=https://www.bnb.bg/bnbweb/groups/public/documents/bnb_publication/pub_b_in_b_2023_09_bg.pdf}}</ref> |
|||
! Собственик, септември 2023<ref name=":1"/> |
|||
|- |
|||
!1. |
|||
|[[Обединена българска банка]] |
|||
|UBBSBGSF |
|||
|32 535 403 |
|||
|{{флагче|белгия}} [[Ка Бе Се]] |
|||
|- |
|||
! 2. |
|||
| [[Банка ДСК]] |
|||
|STSABGSF |
|||
|31 071 709 |
|||
| {{флагче|Унгария}} [[ОТП Банк]] |
|||
|- |
|||
! 3. |
|||
| [[Уникредит Булбанк]] |
|||
|UNCRBGSF |
|||
|30 828 060 |
|||
|{{флагче|Италия}} [[Уникредит]] |
|||
|- |
|||
! 4. |
|||
|[[Пощенска банка|Юробанк България (Пощенска банка)]] |
|||
|BPBIBGSF |
|||
|18 336 093 |
|||
|{{флагче|Гърция}} [[Юробанк Ергасиас]] |
|||
|- |
|||
! 5. |
|||
|[[Първа инвестиционна банка]] |
|||
|FINVBGSF |
|||
|13 186 654 |
|||
| {{флагче|България}} [[Цеко Минев]] (27,33%)<br>{{флагче|България}} [[Ивайло Мутафчиев]] (27,33%)<br>{{флагче|България}} [[Българска банка за развитие]] (18,35%) |
|||
|- |
|||
! 6. |
|||
| [[Централна кооперативна банка]] |
|||
|CECBBGSF |
|||
|8 017 131 |
|||
| <!-- CCB Group EAD, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 61.05% --> |
|||
|- |
|||
! 7. |
|||
| [[ПроКредит Банк (България)]] |
|||
|PRCBBGSF |
|||
|4 096 606 |
|||
| <!-- ProCredit Holding AG, {{flagdeco|Germany}} Federal Republic of Germany – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 8. |
|||
| [[Алианц Банк България]] |
|||
|BUINBGSF |
|||
|3 916 914 |
|||
| {{флагче|германия}} „[[Алианц]]“ (66%)<br>{{флагче|българия}} Димитър Желев (34%) |
|||
|- |
|||
! 9. |
|||
| [[Инвестбанк]] |
|||
|IORTBGSF |
|||
|3 016 658 |
|||
| <!-- Festa Holding JSC, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 83.8% |
|||
Petia Ivanova Barakova-Slavova, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 10.68% --> |
|||
|- |
|||
! 10. |
|||
|[[Българска банка за развитие]] |
|||
|NASBBGSF |
|||
|2 829 432 |
|||
| <!-- Ministry of Innovation and Growth, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 11. |
|||
|[[Ти Би Ай Банк]] |
|||
|TBIBBGSF |
|||
|2 663 458 |
|||
| <!-- TBIF Financial Services B.V., {{flagdeco|Netherlands}} Kingdom of the Netherlands – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 12. |
|||
| [[Интернешънъл Асет Банк]] |
|||
|IABGBGSF |
|||
|2 426 817 |
|||
| <!-- Dynatrade International Ltd, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 33% --> |
|||
|- |
|||
! 13. |
|||
| [[Българо-американска кредитна банка]] |
|||
|BGUSBGSF |
|||
|2 398 432 |
|||
| <!-- CSIF JSC, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 45.67% |
|||
LTBI HOLDINGS LLC, {{flagdeco|USA}} USA – 33.45% --> |
|||
|- |
|||
! 14. |
|||
| [[Общинска банка]] |
|||
|SOMBBGSF |
|||
|2 221 322 |
|||
| <!-- NOVITO OPPORTUNITIES FUND AGMVK, {{flagdeco|Liechtenstein}} Principality of Liechtenstein – 96.51% --> |
|||
|- |
|||
! 15. |
|||
|[[Ситибанк Европа]], клон България |
|||
|CITIBGSF |
|||
|2 009 098 |
|||
| <!-- Citibank Europe Plc., {{flagdeco|Ireland}} Republic of Ireland – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 16. |
|||
| [[Търговска банка Д]] |
|||
|DEMIBGSF |
|||
|1 744 060 |
|||
| <!-- Fuat Güven (Fuat Hyusniev Osmanov), {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 55.52% |
|||
FORTERA EAD, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 44.48% --> |
|||
|- |
|||
! 17. |
|||
| [[ИНГ Банк]], клон София |
|||
|INGBBGSF |
|||
|1 371 093 |
|||
| <!-- ING Bank N.V., {{flagdeco|Netherlands}} Kingdom of the Netherlands – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 18. |
|||
| [[БНП Париба]], клон София |
|||
|BNPABGSX |
|||
|768 516 |
|||
|<!-- [[BNP Paribas|BNP Paribas S.A.]], {{flagdeco|France}} Republic of France – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 19. |
|||
|[[Тексим Банк]] |
|||
|TEXIBGSF |
|||
|608 090 |
|||
|<!-- Web Finance Holding AD, {{flagdeco|Bulgaria}} Republic of Bulgaria – 17.93% --> |
|||
|- |
|||
! 20. |
|||
| [[Токуда Банк]] |
|||
|CREXBGSF |
|||
|473 680 |
|||
| <!-- Tokushukai Incorporated, {{flagdeco|Japan}} Japan – 99.94% --> |
|||
|- |
|||
! 21. |
|||
| [[Те-Дже Зираат Банкасъ]], клон София |
|||
|TCZBBGSF |
|||
|363 903 |
|||
| <!-- T.C. Ziraat Bankasi A.Ş., Ankara, {{flagdeco|Turkey}} Republic of Turkey – 100% --> |
|||
|- |
|||
!22. |
|||
|[[Варенголд Банк]], клон София |
|||
|VGAGBGSF |
|||
|89 539 |
|||
|<!-- Varengold Bank AG, {{flagdeco|Germany}} Federal Republic of Germany – 100% --> |
|||
|- |
|||
! 23. |
|||
|БНП Париба Пърсънъл Файненс, клон България |
|||
|BPEFBGSF |
|||
|80 220 |
|||
|<!-- [[Bulgarian Postbank|Eurobank Bulgaria (Postbank)]] – 100% --> |
|||
|- |
|||
!24. |
|||
|[[Бигбанк]], клон България |
|||
|BIGKBGSF |
|||
|16 820 |
|||
|<!-- Bigbank AS, {{flagdeco|Estonia}} Estonia – 100% --> |
|||
|} |
|||
== История == |
== История == |
||
Ред 5: | Ред 164: | ||
{{раздел-мъниче}} |
{{раздел-мъниче}} |
||
За първа частна банка след Освобождението се счита банка „[[Гирдап]]“, основана през 1881 година в Русе. Тя развива дейност до средата на 20-те години, но фалира. Нейната известност и влияние се дължат на дълбоките връзки с [[Народнолиберална партия|Народнолибералната партия]]. Малко след „Гирдап“ на сцената се появява и нейният основен конкурент [[Българска търговска банка|Българската търговска банка]] (БТБ), която се ръководи от братя Бурови и не крие дълбоките си връзки с [[Народна партия|Народната партия]]<ref>{{Цитат уеб | уеб_адрес = http://www.5corners.eu/2014/09/banki-2/ | заглавие = Политическите фалити на банки в България не започват с КТБ и няма да свършат с нея | достъп_дата = 27 май 2015 | фамилно_име = Биков | първо_име = Тома | дата = 9.9.2014}}</ref>. |
За първа частна банка след Освобождението се счита банка „[[Гирдап]]“, основана през 1881 година в Русе. Тя развива дейност до средата на 20-те години, но фалира. Нейната известност и влияние се дължат на дълбоките връзки с [[Народнолиберална партия|Народнолибералната партия]]. Малко след „Гирдап“ на сцената се появява и нейният основен конкурент [[Българска търговска банка|Българската търговска банка]] (БТБ), която се ръководи от братя Бурови и не крие дълбоките си връзки с [[Народна партия|Народната партия]]<ref>{{Цитат уеб | уеб_адрес = http://www.5corners.eu/2014/09/banki-2/ | заглавие = Политическите фалити на банки в България не започват с КТБ и няма да свършат с нея | достъп_дата = 27 май 2015 | фамилно_име = Биков | първо_име = Тома | дата = 9.9.2014 | архив_дата = 2015-05-27 | архив_уеб_адрес = https://web.archive.org/web/20150527184344/http://www.5corners.eu/2014/09/banki-2/ }}</ref>. |
||
Други български банки от първата половина на 20 век са [[Българска земеделска и кооперативна банка]] и [[Българска кредитна банка]]. |
Други български банки от първата половина на 20 век са [[Българска земеделска и кооперативна банка]] и [[Българска кредитна банка]]. |
||
Ред 14: | Ред 173: | ||
=== 1989 – 1996 === |
=== 1989 – 1996 === |
||
През 1989 г. банковата система е двустепенна, състояща се от централна банка и 59 търговски банки, повечето от които създадени чрез трансформиране на бившите клонове на [[БНБ]] (до 1992 г. създаването на банки става с постановление на Министерски съвет). Към края на 1990 г. общият брой на държавните банки достига 70. Повечето от тях са малки и средни, но има и няколко големи държавни банки, които държат основната част от активите в банковата система и обслужват големите индустриални предприятия от определени сектори, като им отпускат кредити на планово-административен принцип. След загубата на значителна част от пазарите на бившия СИВ и след ценовата и търговска либерализация тези предприятия се оказват неефективни и започват да генерират загуби, затова през 1990 г. повече от половината от банковите кредити на държавните предприятия не се обслужват и се превръщат в ''лоши кредити''<ref name |
През 1989 г. банковата система е двустепенна, състояща се от централна банка и 59 търговски банки, повечето от които създадени чрез трансформиране на бившите клонове на [[БНБ]] (до 1992 г. създаването на банки става с постановление на Министерски съвет). Към края на 1990 г. общият брой на държавните банки достига 70. Повечето от тях са малки и средни, но има и няколко големи държавни банки, които държат основната част от активите в банковата система и обслужват големите индустриални предприятия от определени сектори, като им отпускат кредити на планово-административен принцип. След загубата на значителна част от пазарите на бившия СИВ и след ценовата и търговска либерализация тези предприятия се оказват неефективни и започват да генерират загуби, затова през 1990 г. повече от половината от банковите кредити на държавните предприятия не се обслужват и се превръщат в ''лоши кредити''<ref name="Anatomia">{{Цитат уеб | уеб_адрес = http://ime.bg/bg/articles/anatomiq-na-prehoda/ | заглавие = Анатомия на прехода | дата = 2004 | издател = [[ИПИ]] }}</ref>. |
||
През 1991 г. е приет ''Закон за БНБ'', която получава статут на национална банка със значителна степен на автономия и независимост. Това обаче е само формално, защото до 1997 г. нейната независимост е систематично нарушавана чрез оказване на законов натиск върху БНБ да кредитира правителството чрез ''Закона за държавния бюджет''. През 1992 е приет ''Законът за банките и кредитното дело'' и се поставя основата за изграждане на модерна банкова система. Създадена е и [[Банкова консолидационна компания]] с цел консолидиране на държавната собственост в банковия сектор и в резултат на нейната дейност общият брой на банките намалява до 35 през 1996. Частни банки се създават най-активно през 1991 – 1993 г., когато има благоприятни фактори като либерален режим на лицензиране и нисък размер на необходимия начален капитал, както и липса на специални изисквания по отношение на произхода на средствата, използвани като стартов капитал. Така много от частните банки стартират дейност с взети назаем пари, в много случаи – от държавата. Например Първа частна банка е създадена като акционерно дружество въз основа на Указ 56 с уставен фонд 10 млн.лв., като част от него е внесен от държавните фирми „[[Кореком]]“ и „Металхим“<ref>{{Цитат уеб | уеб_адрес = http://www.mediapool.bg/kak-byaha-sazdadeni-balgarskite-banki-news163965.html | заглавие = Как бяха създадени българските банки | достъп_дата = 18 април 2015 | дата = 9 април 2010 | издател = mediapool.bg }}</ref>. |
През 1991 г. е приет ''Закон за БНБ'', която получава статут на национална банка със значителна степен на автономия и независимост. Това обаче е само формално, защото до 1997 г. нейната независимост е систематично нарушавана чрез оказване на законов натиск върху БНБ да кредитира правителството чрез ''Закона за държавния бюджет''. През 1992 е приет ''Законът за банките и кредитното дело'' и се поставя основата за изграждане на модерна банкова система. Създадена е и [[Банкова консолидационна компания]] с цел консолидиране на държавната собственост в банковия сектор и в резултат на нейната дейност общият брой на банките намалява до 35 през 1996. Частни банки се създават най-активно през 1991 – 1993 г., когато има благоприятни фактори като либерален режим на лицензиране и нисък размер на необходимия начален капитал, както и липса на специални изисквания по отношение на произхода на средствата, използвани като стартов капитал. Така много от частните банки стартират дейност с взети назаем пари, в много случаи – от държавата. Например Първа частна банка е създадена като акционерно дружество въз основа на Указ 56 с уставен фонд 10 млн.лв., като част от него е внесен от държавните фирми „[[Кореком]]“ и „Металхим“<ref>{{Цитат уеб | уеб_адрес = http://www.mediapool.bg/kak-byaha-sazdadeni-balgarskite-banki-news163965.html | заглавие = Как бяха създадени българските банки | достъп_дата = 18 април 2015 | дата = 9 април 2010 | издател = mediapool.bg }}</ref>. |
||
Ред 20: | Ред 179: | ||
Чужди банки са допуснати на българския пазар едва през 1994 г. Те са най-прекият път към внасяне на ноу-хау, технологии, организация и силна конкуренция в банковия сектор и недопускането им на банковия пазар през първите 5 – 6 години от прехода води до значително забавяне на преструктурирането и модернизирането на банковата система. |
Чужди банки са допуснати на българския пазар едва през 1994 г. Те са най-прекият път към внасяне на ноу-хау, технологии, организация и силна конкуренция в банковия сектор и недопускането им на банковия пазар през първите 5 – 6 години от прехода води до значително забавяне на преструктурирането и модернизирането на банковата система. |
||
Част от новосъздадените частни банки се ориентират към обслужване (предимно кредитиране) на фирмите на своите акционери или на свързани лица, което води до кредитна експанзия и нарастване на дела на лошите кредити. Например Банката за земеделски кредит отпуска на свързани фирми с основния ѝ акционер [[Атанас Тилев]] необезпечени кредити в размер на над 40 млн. долара и общият размер на раздадените от нея големи кредити надхвърля почти 38 пъти собствения ѝ капитал. Към края на 1995 г. 41% от всички кредити, отпуснати от държавните и частните банки на предприятия са на практика несъбираеми и само 39 % от кредитите, отпуснати от частни банки, се обслужват редовно. Това натрупване на лоши кредити води до трайна декапитализация на банковия сектор, загуба на доверие в банковата система и масово изтегляне на депозити от банките.<ref name |
Част от новосъздадените частни банки се ориентират към обслужване (предимно кредитиране) на фирмите на своите акционери или на свързани лица, което води до кредитна експанзия и нарастване на дела на лошите кредити. Например Банката за земеделски кредит отпуска на свързани фирми с основния ѝ акционер [[Атанас Тилев]] необезпечени кредити в размер на над 40 млн. долара и общият размер на раздадените от нея големи кредити надхвърля почти 38 пъти собствения ѝ капитал. Към края на 1995 г. 41% от всички кредити, отпуснати от държавните и частните банки на предприятия са на практика несъбираеми и само 39 % от кредитите, отпуснати от частни банки, се обслужват редовно. Това натрупване на лоши кредити води до трайна декапитализация на банковия сектор, загуба на доверие в банковата система и масово изтегляне на депозити от банките.<ref name="Anatomia"/> |
||
=== Банкова криза от 1996 г. === |
=== Банкова криза от 1996 г. === |
||
В същото време БНБ рефинансира банките, като по този начин създава [[инфлация]] (месечната инфлация през втората половина на 1996 е между 10 и 27%). Увеличеното парично предлагане и очакванията за обезценка на лева карат хората да купуват все повече и повече [[валута]] с новонапечатаните пари. Така БНБ се опитва едновременно да запази валутния курс, купувайки левове на валутния пазар, да спаси фалиралите банки, рефинансирайки ги с нови средства и същевременно да намали инфлацията, повишавайки лихвения процент. Резултатът е изчерпване на валутните резерви на централната банка и загуба на възможност за влияние върху валутния курс, поради което започва бърза обезценка на лева (курсът на лева спрямо долара спада повече от 6 пъти в рамките на календарната 1996 година). Така избухва финансовата криза от 96 – 97 г., която е от най-тежкия вид, а именно включваща банкова и валутна кризи<ref name |
В същото време БНБ рефинансира банките, като по този начин създава [[инфлация]] (месечната инфлация през втората половина на 1996 е между 10 и 27%). Увеличеното парично предлагане и очакванията за обезценка на лева карат хората да купуват все повече и повече [[валута]] с новонапечатаните пари. Така БНБ се опитва едновременно да запази валутния курс, купувайки левове на валутния пазар, да спаси фалиралите банки, рефинансирайки ги с нови средства и същевременно да намали инфлацията, повишавайки лихвения процент. Резултатът е изчерпване на валутните резерви на централната банка и загуба на възможност за влияние върху валутния курс, поради което започва бърза обезценка на лева (курсът на лева спрямо долара спада повече от 6 пъти в рамките на календарната 1996 година). Така избухва финансовата криза от 96 – 97 г., която е от най-тежкия вид, а именно включваща банкова и валутна кризи<ref name="Anatomia"/> |
||
=== 1997 – 2014 г. === |
=== 1997 – 2014 г. === |
||
Ред 31: | Ред 190: | ||
{{раздел-мъниче}} |
{{раздел-мъниче}} |
||
През юни 2014 г. в България избухва нова банкова криза, която засяга [[Корпоративна търговска банка]] (КТБ) и [[Първа инвестиционна банка]] (ПИБ) |
През юни 2014 г. в България избухва нова банкова криза, която засяга [[Корпоративна търговска банка]] (КТБ) и [[Първа инвестиционна банка]] (ПИБ) |
||
== Списък на действащи банки към 2018 г. == |
|||
* „Алианц Банк България“ АД |
|||
* „[[Банка ДСК]]“ ЕАД |
|||
* „[[Банка Пиреос България]]“ АД |
|||
* „Българо-американска кредитна банка“ АД |
|||
* „[[Българска банка за развитие]]“ АД |
|||
* „Интернешънъл Асет Банк“ АД |
|||
* „Ти Би Ай банк“ ЕАД |
|||
* „[[Обединена българска банка]]“ АД |
|||
* „[[Общинска банка]]“ АД, гр. София |
|||
* „ПроКредит Банк (България)“ АД |
|||
* „[[Първа инвестиционна банка]]“ АД |
|||
* „[[Райфайзенбанк България]]“ ЕАД |
|||
* „Сосиете Женерал Експресбанк“ АД |
|||
* „Инвестбанк“ АД |
|||
* „Токуда Банк“ АД |
|||
* „Търговска банка Д“ АД |
|||
* „[[УниКредит Булбанк]]“ АД |
|||
* „[[Централна кооперативна банка]]“ АД |
|||
* „Юробанк България“ АД (бивша „[[Българска пощенска банка]]“ АД) |
|||
* ТЕКСИМ БАНК АД |
|||
* Търговска банка Виктория ЕАД |
|||
Клонове на чуждестранни банки в Република България |
|||
* ИНГ Банк Н.В. – клон София |
|||
* Ситибанк Европа АД – клон България |
|||
* БНП Париба С.А. – клон София |
|||
* Ишбанк АГ – клон София |
|||
* Те–Дже ЗИРААТ БАНКАСЪ – Клон София <ref> [http://www.bnb.bg/BankSupervision/BSCreditInstitution/BSCIRegisters/BS_CI_REG_BANKSLIST_BG Списък на лицензираните банки и клонове на чуждестранни банки в република България]</ref> |
|||
През 2013 г. българските банки приключиха с [http://economix.bg/koya-e-naj-pechelivshata-banka-za-2013-godina печалба ] от 585 млн. лв., което до голяма степен се дължи на положителния финансов резултат на Банка ДСК и УниКредит Булбанк. |
|||
== Източници == |
== Източници == |
Версия от 12:19, 31 юли 2024
Банковата система в България към 2015 г. е двустепенна, с централна банка Българската народна банка (БНБ) (която от 1997 г. функционира в условията на валутен съвет), и търговски банки. Собствеността е преобладаващо частна и системата работи на пазарен принцип.
Банки и банкови клонове
Всички стойности са в хиляди български левове.
Място
(2023) |
Наименование | SWIFT (BIC) | Активи, септември 2023[1] | Собственик, септември 2023[1] |
---|---|---|---|---|
1. | Обединена българска банка | UBBSBGSF | 32 535 403 | ![]() |
2. | Банка ДСК | STSABGSF | 31 071 709 | ![]() |
3. | Уникредит Булбанк | UNCRBGSF | 30 828 060 | ![]() |
4. | Юробанк България (Пощенска банка) | BPBIBGSF | 18 336 093 | ![]() |
5. | Първа инвестиционна банка | FINVBGSF | 13 186 654 | ![]() ![]() ![]() |
6. | Централна кооперативна банка | CECBBGSF | 8 017 131 | |
7. | ПроКредит Банк (България) | PRCBBGSF | 4 096 606 | |
8. | Алианц Банк България | BUINBGSF | 3 916 914 | ![]() ![]() |
9. | Инвестбанк | IORTBGSF | 3 016 658 | |
10. | Българска банка за развитие | NASBBGSF | 2 829 432 | |
11. | Ти Би Ай Банк | TBIBBGSF | 2 663 458 | |
12. | Интернешънъл Асет Банк | IABGBGSF | 2 426 817 | |
13. | Българо-американска кредитна банка | BGUSBGSF | 2 398 432 | |
14. | Общинска банка | SOMBBGSF | 2 221 322 | |
15. | Ситибанк Европа, клон България | CITIBGSF | 2 009 098 | |
16. | Търговска банка Д | DEMIBGSF | 1 744 060 | |
17. | ИНГ Банк, клон София | INGBBGSF | 1 371 093 | |
18. | БНП Париба, клон София | BNPABGSX | 768 516 | |
19. | Тексим Банк | TEXIBGSF | 608 090 | |
20. | Токуда Банк | CREXBGSF | 473 680 | |
21. | Те-Дже Зираат Банкасъ, клон София | TCZBBGSF | 363 903 | |
22. | Варенголд Банк, клон София | VGAGBGSF | 89 539 | |
23. | БНП Париба Пърсънъл Файненс, клон България | BPEFBGSF | 80 220 | |
24. | Бигбанк, клон България | BIGKBGSF | 16 820 |
История
След Освобождението
За първа частна банка след Освобождението се счита банка „Гирдап“, основана през 1881 година в Русе. Тя развива дейност до средата на 20-те години, но фалира. Нейната известност и влияние се дължат на дълбоките връзки с Народнолибералната партия. Малко след „Гирдап“ на сцената се появява и нейният основен конкурент Българската търговска банка (БТБ), която се ръководи от братя Бурови и не крие дълбоките си връзки с Народната партия[2].
Други български банки от първата половина на 20 век са Българска земеделска и кооперативна банка и Българска кредитна банка.
Социалистическа банкова система
В периода 1951 – 1987 банковата система на България е едностепенна. Емисионната банка изпълнява функциите на търговска банка. През 1964 г. е създадена Българска външнотърговска банка (БВТБ) с основна цел да обслужва международната търговска дейност на плановата икономика.
1989 – 1996
През 1989 г. банковата система е двустепенна, състояща се от централна банка и 59 търговски банки, повечето от които създадени чрез трансформиране на бившите клонове на БНБ (до 1992 г. създаването на банки става с постановление на Министерски съвет). Към края на 1990 г. общият брой на държавните банки достига 70. Повечето от тях са малки и средни, но има и няколко големи държавни банки, които държат основната част от активите в банковата система и обслужват големите индустриални предприятия от определени сектори, като им отпускат кредити на планово-административен принцип. След загубата на значителна част от пазарите на бившия СИВ и след ценовата и търговска либерализация тези предприятия се оказват неефективни и започват да генерират загуби, затова през 1990 г. повече от половината от банковите кредити на държавните предприятия не се обслужват и се превръщат в лоши кредити[3].
През 1991 г. е приет Закон за БНБ, която получава статут на национална банка със значителна степен на автономия и независимост. Това обаче е само формално, защото до 1997 г. нейната независимост е систематично нарушавана чрез оказване на законов натиск върху БНБ да кредитира правителството чрез Закона за държавния бюджет. През 1992 е приет Законът за банките и кредитното дело и се поставя основата за изграждане на модерна банкова система. Създадена е и Банкова консолидационна компания с цел консолидиране на държавната собственост в банковия сектор и в резултат на нейната дейност общият брой на банките намалява до 35 през 1996. Частни банки се създават най-активно през 1991 – 1993 г., когато има благоприятни фактори като либерален режим на лицензиране и нисък размер на необходимия начален капитал, както и липса на специални изисквания по отношение на произхода на средствата, използвани като стартов капитал. Така много от частните банки стартират дейност с взети назаем пари, в много случаи – от държавата. Например Първа частна банка е създадена като акционерно дружество въз основа на Указ 56 с уставен фонд 10 млн.лв., като част от него е внесен от държавните фирми „Кореком“ и „Металхим“[4].
Чужди банки са допуснати на българския пазар едва през 1994 г. Те са най-прекият път към внасяне на ноу-хау, технологии, организация и силна конкуренция в банковия сектор и недопускането им на банковия пазар през първите 5 – 6 години от прехода води до значително забавяне на преструктурирането и модернизирането на банковата система.
Част от новосъздадените частни банки се ориентират към обслужване (предимно кредитиране) на фирмите на своите акционери или на свързани лица, което води до кредитна експанзия и нарастване на дела на лошите кредити. Например Банката за земеделски кредит отпуска на свързани фирми с основния ѝ акционер Атанас Тилев необезпечени кредити в размер на над 40 млн. долара и общият размер на раздадените от нея големи кредити надхвърля почти 38 пъти собствения ѝ капитал. Към края на 1995 г. 41% от всички кредити, отпуснати от държавните и частните банки на предприятия са на практика несъбираеми и само 39 % от кредитите, отпуснати от частни банки, се обслужват редовно. Това натрупване на лоши кредити води до трайна декапитализация на банковия сектор, загуба на доверие в банковата система и масово изтегляне на депозити от банките.[3]
Банкова криза от 1996 г.
В същото време БНБ рефинансира банките, като по този начин създава инфлация (месечната инфлация през втората половина на 1996 е между 10 и 27%). Увеличеното парично предлагане и очакванията за обезценка на лева карат хората да купуват все повече и повече валута с новонапечатаните пари. Така БНБ се опитва едновременно да запази валутния курс, купувайки левове на валутния пазар, да спаси фалиралите банки, рефинансирайки ги с нови средства и същевременно да намали инфлацията, повишавайки лихвения процент. Резултатът е изчерпване на валутните резерви на централната банка и загуба на възможност за влияние върху валутния курс, поради което започва бърза обезценка на лева (курсът на лева спрямо долара спада повече от 6 пъти в рамките на календарната 1996 година). Така избухва финансовата криза от 96 – 97 г., която е от най-тежкия вид, а именно включваща банкова и валутна кризи[3]
1997 – 2014 г.
Банкова криза от 2014 г.
През юни 2014 г. в България избухва нова банкова криза, която засяга Корпоративна търговска банка (КТБ) и Първа инвестиционна банка (ПИБ)
Източници
- ↑ а б Банките в България, юли - септември 2023
- ↑ Биков, Тома. Политическите фалити на банки в България не започват с КТБ и няма да свършат с нея // 9.9.2014. Архивиран от оригинала на 2015-05-27. Посетен на 27 май 2015.
- ↑ а б в Анатомия на прехода // ИПИ, 2004.
- ↑ Как бяха създадени българските банки // mediapool.bg, 9 април 2010. Посетен на 18 април 2015.
|