Kummitus
(Ümber suunatud leheküljelt Viirastus)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Adelaide_Claxton_The_Party_on_the_Stairs.jpg/220px-Adelaide_Claxton_The_Party_on_the_Stairs.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/William_Hope_001.png/220px-William_Hope_001.png)
Kummitus ehk viirastus on rahvaluules ja kunstides esinev kehatu olevus, kes sageli on surnu vaim - surnud olevuse ajutegevuse jääk pärast aju surma.
Proosa
[muuda]- "Mul on hea meel teiega tutvuda, mister Vaim," ütles Carol.
- "Mitte mister," vastas vaim. "Lihtsalt vaim. Ainult see ma olengi. Ja kõige koledam on see, et ma ei tea, kelle vaim ma olen. Teiega tutvumine valmistab mulle suurt rõõmu. Nii mõnus, kui laua ääres on neli inimest. Neli on kuidagi kena ja tasakaalustatud arv." (lk 198)
- "Noh," lausus Oop, "nüüd, kus me oleme omavahel tuttavaks saanud, asugem asja juurde. Hakkame jooma. Üksi on kurb juua. Ma muidugi armastan vaimu tema paljude tublide omaduste pärast, aga ma ei kannata inimesi, kes ei joo."
- "Sa ju tead, et ma ei saa juua," lausus vaim. "Süüa ka mitte. Ega suitsetada. Vaim ei saa üldse paljutki teha. Aga parem, kui sa seda igale uuele tuttavale ei seletaks."
- Clifford D. Simak, "Härjapõlvlaste kaitseala", tlk Krista Kaer, rmt: "Libainimesed; Härjapõlvlaste kaitseala", Tallinn: Eesti Raamat, 1989, lk 198
- Mõistagi teadsin ma, et leidub inimesi, kel on oma väitel tavalisest tugevam vaist, ja et mõnes vanas majas pidavat kummitama, kuid ma poleks mingil juhul tahtnud möönda, et selles võib peituda tõetera - isegi kui mulle oleks esitatud asitõendeid. Neid polnud keegi kunagi esitanud. Olin alati pidanud tähelepanuväärseks, et kummituste ja muude üleloomulike nähtustega olid alati kokku puutunud tuttavate tuttavate tuttavad, neist rääkis keegi, kes oli tundnud kedagi, kes omakorda oli kuulnud neist kelleltki tuttavalt!
- Susan Hill, "Naine mustas", tlk Karin Suursalu, 2014, lk 67-68
- Sada aastat tagasi otsustati laste juuksed ühetaoliselt lühikeseks lõigata ja sellest ajast peale pole meil isiksustele toetuvat poliitilist kultuuri, see-eest on aga ülipeen allutamise praktika. Meie laigulisemustrilistel päevadel on kõik need tagajärjed eriti nähtavad, peaaegu nagu häbitu viirastus – aga kui juba on näha, siis ongi hea, me kordame kõike, niisiis otsustati, et kordame ka seda.
- Viktor Jerofejev, "Pavlik Morozovi uuestisünd", Postimees, 13. juuni 2022, tlk Ago Raudsepp