nukkuva
Suomi
Adjektiivi
nukkuva
- (heraldiikka) (vaakunaeläimestä) pää etujalkojen varassa makaava
Verbi
nukkuva
- (taivutusmuoto) aktiivin partisiipin preesens verbistä nukkua
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | nukkuva | nukkuvat |
genetiivi | nukkuvan | nukkuvien (nukkuvain) |
partitiivi | nukkuvaa | nukkuvia |
akkusatiivi | nukkuva; nukkuvan | nukkuvat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | nukkuvassa | nukkuvissa |
elatiivi | nukkuvasta | nukkuvista |
illatiivi | nukkuvaan | nukkuviin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | nukkuvalla | nukkuvilla |
ablatiivi | nukkuvalta | nukkuvilta |
allatiivi | nukkuvalle | nukkuville |
muut sijamuodot | ||
essiivi | nukkuvana | nukkuvina |
translatiivi | nukkuvaksi | nukkuviksi |
abessiivi | nukkuvatta | nukkuvitta |
instruktiivi | - | nukkuvin |
komitatiivi | - | nukkuvine |
Liittyvät sanat
Aiheesta muualla
- nukkuva Tieteen termipankissa