syöttäjä
Suomi
Substantiivi
syöttäjä (10)
- henkilö, joka syöttää
Ääntäminen
- IPA: /ˈsyø̯t̪ːæjæ/
- tavutus: syöt‧tä‧jä
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | syöttäjä | syöttäjät |
genetiivi | syöttäjän | syöttäjien (syöttäjäin) |
partitiivi | syöttäjää | syöttäjiä |
akkusatiivi | syöttäjä; syöttäjän |
syöttäjät |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | syöttäjässä | syöttäjissä |
elatiivi | syöttäjästä | syöttäjistä |
illatiivi | syöttäjään | syöttäjiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | syöttäjällä | syöttäjillä |
ablatiivi | syöttäjältä | syöttäjiltä |
allatiivi | syöttäjälle | syöttäjille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | syöttäjänä | syöttäjinä |
translatiivi | syöttäjäksi | syöttäjiksi |
abessiivi | syöttäjättä | syöttäjittä |
instruktiivi | - | syöttäjin |
komitatiivi | - | syöttäjine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | syöttäjä- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
Liittyvät sanat
Aiheesta muualla
- syöttäjä Kielitoimiston sanakirjassa