שרון צור
שרון צור, 2005 | |
לידה |
28 בנובמבר 1963 (בן 60) גבעת ברנר, ישראל ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
מקום לימודים | |
צאצאים |
מיקה צור ![]() |
מספר צאצאים | 4 |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
שרון צור (נולד ב-28 בנובמבר 1963) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שרון צור נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בו הוא מתגורר גם כיום. הוריו הם עומרי ובתיה צור, הם הכירו בלהקת כרמון, שם אביו היה אקורדיוניסט, אמו רקדנית והיא באה אחריו לגבעת ברנר. בהמשך, אביו עבד שנים רבות כמורה למוזיקה ואמו כפיזיותרפיסטית.
כנהוג בקיבוצים של אותם ימים שרון צור גר בלינה משותפת בבית הילדים ולמד מכיתה א' עד ט' ביחד עם כיתתו מהקיבוץ. אחד מבני כיתתו היה חמי רודנר. בקיבוץ היה בחוג דרמטי ושיחק בהצגות בית הספר. למד בתיכון האזורי גבעת ברנר. בצה"ל עשה צור קורס חובשים ושירת ביחידת החילוץ 669 של חיל האוויר, עבר קורס קצינים והשתחרר אחרי שירות בן חמש שנים. עם שחרורו עבד שנתיים בקיבוץ, טייל מעט באירופה, וערך טיול גדול למזרח הרחוק. צור למד שנה בפקולטה לחקלאות ברחובות והתקבל ללימודי רפואה, אך החליט במקום זאת ללמוד משחק, תחום שמשך אותו מאז ומעולם.
שרון צור למד משחק בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב במשך שלוש שנים וסיים ב-1993. בין חבריו לכיתה היו איציק כהן ואלחי לויט, שניים מארבעת חברי בנות פסיה. בתקופת לימודיו עבד כמאבטח בנמל התעופה בן-גוריון ובאל על.
בשנתו השלישית באוניברסיטה עשה מונודרמה בשם "מילכוד 82", שמספרת על קיבוצניק שלקה בהלם קרב במהלך מלחמת לבנון 1982 (צור עצמו התגייס לצבא בנובמבר 1982 ולקח חלק במלחמה כחייל בסדיר). כותב ההצגה היה רועי רשקס, שהיה קיבוצניק. לצורך ההצגה הם ערכו עבודת תחקיר בנושא הלם קרב. ההצגה הופיעה בתיאטרונטו 1993 והיא עדיין רצה במשך כל השנים מאז בידי צור ותיאטרון הקיבוץ ובתי ספר שונים שמציגים אותה כהכנה לצבא, צור משחק ומגיע פסיכולוג שמרצה בנושא.
תפקידו הראשון של שרון צור בתיאטרון היה בתפקיד אורי, בהצגה "הוא הלך בשדות" בתיאטרון באר שבע, לצידו שיחקה אפרת רייטן בתפקיד מיקה, שניהם בתפקידים הראשיים. בתקופה זו נולדה בתו הראשונה, מיקה, כשם הגיבורה בהצגה. בתום לימודיו באוניברסיטה החל לשחק בתיאטרון אורנה פורת, בו הוא משחק עד היום.
צור שימש מנחה בערוץ הילדים (1996-1993), לצידם של עמוס שוב, עינת ארליך, מיכל ינאי, יעל אבקסיס ושי אביבי. אחר-כך הופיע במשך שנתיים ב"רחוב סומסום".
הוא בוגר תוכנית Creative.Art.Team באוניברסיטת ניו יורק, בה שולבו שחקנים מישראל, ירדן, מצרים והרשות הפלסטינית בפרויקט מיוחד ליצירה הצגה משותפת.
שרון צור שיחק בהצגה "מקהלה עליזה" בתיאטרון מופע (2006), שם הכיר את הילה רביב, שחקנית תיאטרון יידישפיל. הם התחתנו ונולדה בתם.
צור שיחק בכמה דרמות טלוויזיוניות, הראשונה המשמעותית שבהן הייתה "רמת אביב ג'", בה גילם את דמותו של אילן גבעון, המאהב של עידית לינוביץ' (גילת אנקורי), במקביל שיחק עם אנקורי בהצגה "בעל ברבוע" בתיאטרון בית ליסין.
שרון צור שיחק לצד אמנון וולף בסדרת הטלוויזיה "כנפיים", על קורס טיס, בערוץ 1 ובסרט הטלוויזיה המדובר "באזז", על רצח נהג המונית דרק רוט, בערוץ 2. ב"כנפיים" צור שיחק את מדריך הטיס המתחשב ווולף שיחק את מדריך הטיס הקשוח וב"אנס הבושם" צור שיחק את השוטר האינטליגנטי, שפותר את תעלומת הרצח ווולף שיחק את השוטר הביריון. כהכנה לתפקיד הסתובב צור במשך שבוע בתל אביב ביחד עם בלשים של מרחב ירקון.
בעונת 2009/2010 שימש ככרוז במשחקי הבית של קבוצת הכדורסל מכבי אשדוד.
ב-2011 שב לתיאטרון באר שבע ושיחק את פיטר במחזמר "קומפני", בבימויו של רפי ניב.
במאי 2012 החל לשחק בתיאטרון חיפה בהצגה "אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה", על-פי ספרו של אשכול נבו ביחד עם חברתו לעבר בערוץ הילדים אביגיל אריאלי.
צור הצטלם לשמונה קלטות וידאו לילדים, אחת מהן עם האחיות פיק והופיע בפרסומות רבות.
צור מלמד ומביים בתיאטרון, בקבוצות של מבוגרים חובבים. עבד במשך עשר שנים כרכז תרבות של מועצה אזורית ברנר. מאז 2012 משמש כעוזר למנהל בית יד לבנים אשדוד ועוסק בפיתוח תוכניות תרבות במקום.
החל מ-2015, הוא משחק במחזמר "בילי שוורץ" שהועלה על ידי תיאטרון חיפה.
בשנים 2017–2018 השתתף בפסטיגל הנקרא "סטורי של פסטיגל-אגדה מעכשיו" בתפקיד שרון ממון, אביה של לירון.
בינואר 2020, הוציא לתחנות הרדיו סינגל בשם "ביום הראשון של החורף", שכתב המשורר אבי דבש והלחין טל שגב. בספטמבר של אותה שנה שיחק בעונה החמישית של הסדרה "כפולה" את דמותו של שאול פרץ מנהל בית הספר תהילה ואביה של ליה (אגם בוחבוט).
בשנת 2021 שיחק בעונה השנייה של "מצולמים" בכיכובם של שלישיית "מה קשור".
פילמוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]קולנוע וטלוויזיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנה | תוכנית/סדרה | תפקיד | ערוץ | במאי |
---|---|---|---|---|
2010 | החיים זה לא הכל | פרץ | ערוץ 2 | עדי בנימינוב |
נשות הטייסים | מיקי | ערוץ 10 | אהרון קפלן | |
2006 | צימרים | ערוץ 1 | חיים רינסקי | |
משפחה וחצי | שרון | ערוץ 2 | עופר ויצמן | |
2005 | איפצ'י ודיפצ'י | מספר | ||
2004 | המכתב שהגיע בזמן | אלי | ערוץ 3 | רונית ויס ברקוביץ |
כנפיים | זיו | ערוץ 1 | שמואל אימברמן | |
1999 | עשרים פלוס | ערן | הטלוויזיה החינוכית | יעל גרף |
1998 | רמת אביב גימל | אילן | ערוץ 2 | יואל זילברג |
רחוב סומסום | שרון הספרן | הטלוויזיה החינוכית | אריה בן ציון | |
1997 | החברים של ברני | שרון | ערוץ 2 | |
באזז | עופר | ערוץ 2 | אלי כהן | |
1993 | ערוץ הילדים | מנחה | כבלים | אהרון קפלן |
תיאטרון
[עריכת קוד מקור | עריכה]הצגת בכורה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | במאי |
---|---|---|---|---|
2019 | טינקרבל | קפטן הוק | תיאטרון נדנדה | רני מגר |
דצמבר 2018 | עמי ותמי | אבא של עמי ותמי / דמויות שונות | מאור מימון | עומר זימרי |
נובמבר 2017 | סטורי של פסטיגל- אגדה מעכשיו | שרון ממון | חנוך רוזן | |
מרץ 2015 | בילי שוורץ (מחזמר) | מר אבנר | תיאטרון חיפה | דניאל אפרת |
2012 | אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה | האבא | אורי אומנותי | |
דצמבר 2011 | שכחו אותי בבית | ג'ים האבא | מ.מ. הפקות | אודי גוטשלק |
אפריל 2011 | קומפני (מחזמר) | פיטר | תיאטרון באר שבע | רפי ניב |
דצמבר 2010 | בת הים הקטנה | אל הים | קרן אור הפקות | משה קפטן |
מרץ 2009 | אלכס ומוריס | גרי | תיאטרון הנגב | מיכאלה ליקא |
ספטמבר 2008 | ליד הים הנמוך | הבוגר | איסי ממנוב | |
מאי 2008 | תיבת הנגינה | מספר | תיאטרון מופע | מוריה זרחיה |
ספטמבר 2007 | אוליבר (מחזמר) | דוקטור | בית ליסין | משה קפטן |
נובמבר 2006 | פים פם פה | פים פם | מילשטיין הפקות | ישראל גוריון |
מאי 2006 | מקהלה עליזה | חנן ענן | תיאטרון מופע | רענן פררה |
אפריל 2006 | דיג דיג דוג | סבא מוטי | מילשטיין הפקות | ישראל גוריון |
מאי 2005 | מסע אל היקום | מנחה | פארק קולנוע | איקה זוהר |
פברואר 2005 | סיפורי איתמר | אבא | תיאטרון אורנה פורת | ישראל גוריון |
ינואר 2005 | מכתבים מפליקס | מספר | תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית | אורני יאיר |
ספטמבר 2005 | צלילי המוסיקה | הר זלר | מרים עציוני | משה קפטן |
מאי 2005 | שיר ארץ | שרון | גל תרבות | צביה הוברמן |
דצמבר 2004 | פטר והזאב | מספר | הסינפונייטה הישראלית באר שבע | עידית שכטמן |
8 באפריל 2004 | מגש הכסף | זוסיה/נדב | תיאטרון מופע | גליה בארי |
ינואר 2003 | דממה | יוני | צוותא | אבי מלכה |
ינואר 2003 | הטלפון | סולן ומספר | התזמורת הקאמרית הישראלית | |
נובמבר 2002 | מאה שירים ראשונים | דוד | לירן הפקות | מאיר מיימון |
מאי 2002 | מלך ההר | הרצל | תיאטרון הנפש | הווארד ריפ |
אפריל 2002 | הכינה נחמה | מספר | תיאטרון אורנה פורת | צביה הוברמן |
דצמבר 2000 | גוליבר | גוליבר | לירן הפקות | מאיר מיימון |
מאי 2000 | אוהד שרוף | אריק | תיאטרון הנפש | מיכאל יוסף |
מאי 1999 | גלים קצרים | רון | תיאטרון הקיבוץ | |
מאי 1999 | מעלה קרחות | פדחתומר | תיאטרון אורנה פורת | ציפי פינס |
יוני 1998 | בעל בריבוע | רובי | תיאטרון בית ליסין | לסלי לוטון |
מרץ 1998 | הוא הלך בשדות | אורי | תיאטרון באר שבע | גדי ענבר |
אפריל 1997 | הגיבן מנוטרדם | פייר גרינגואר | תיאטרון יובל ולירן הפקות | יואל זילברג |
אוקטובר 1996 | מעשה בחמישה בלונים | אבא | לירן הפקות | אמיר ממן |
אפריל 1995 | עוץ לי גוץ לי | המלך | מנחם גולן | שלמה וישינסקי |
ספטמבר 1994 | כנרת כנרת | חלוץ | תיאטרון הקיבוץ | עדנה שביט |
מאי 1994 | אורי | אורי | תיאטרון אורנה פורת | חגית רכבי |
מרץ 1993 | מלכוד 82 | זיו | תיאטרון הקיבוץ | רועי רשקס |
קלטות וידאו לילדים
[עריכת קוד מקור | עריכה]קלטת | הפקה | במאי |
---|---|---|
לפעמים חלומות מתגשמים | ויזארט | עופר שפריר |
סוד השוקולד | יענקל'ה קליין הפקות | יענקל'ה קליין |
חלב ודבש | ||
גוזל שלי | אם סי איי | מרקו כרמל |
אפרוחים | אשר טללים |
חיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]צור נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בו הוא מתגורר גם כיום. מנישואיו הראשונים, הוא אב למיקה צור, שחקנית בסדרות נוער. הוא נישא בשנית לשחקנית הילה רביב-צור ולהם שלושה ילדים.[1]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- שרון צור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
שרון צור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- שרון צור, דף שער בספרייה הלאומית
- שרון צור(הקישור אינו פעיל), באתר אידיבי
- איתי חכמה, הכוכב של ערוץ הילדים ממשיך לשחק - "אבל חאלס, נגמר המזל", באתר Xnet, 10 בינואר 2019
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ איתי חכמה, הכוכב של ערוץ הילדים ממשיך לשחק - "אבל חאלס, נגמר המזל", באתר Xnet, 9 בינואר 2019