Dobroslav Paraga: razlika između inačica
Ne možete članak koji je bio stabilan već dva mjeseca učiniti nestabilnim promjenama za koje ne postoji slaganje. Strpljenja. |
|||
Redak 45: | Redak 45: | ||
}} |
}} |
||
'''Dobroslav Paraga''' ([[Zagreb]], 9. prosinca 1960.) [[Hrvati|hrvatski]] političar, osnivač [[Hrvatska stranka prava|Hrvatske stranke prava]] |
'''Dobroslav Paraga''' ([[Zagreb]], 9. prosinca 1960.) [[Hrvati|hrvatski]] političar, osnivač [[Hrvatska stranka prava|Hrvatske stranke prava]] i predsjednik [[Hrvatska stranka prava 1861|Hrvatske stranke prava 1861]]. U vrijeme [[Domovinski rat|Domovinskog rata]] bio je predsjednik HSP-a i vrhovni zapovjednik [[Hrvatske obrambene snage|Hrvatskih obrambenih snaga]] od 1991. do 1993. Nakon što je [[Ante Đapić]] postao predsjednik HSP-a osniva vlastiti HSP 1861. |
||
== Mladost == |
== Mladost == |
||
Redak 51: | Redak 51: | ||
Paraga je rođen u [[Zagreb|Zagrebu]] kao dijete Smiljana i Arne. U Zagrebu je završio osnovnu školu i gimnaziju, nakon čega se upisao na studij prava i laičke teologije. Studij nije uspio okončat jer ga je komunistička vlast uhitila 1980. zbog potpisivanja peticije za amnestiju političkih zatvorenika. Osuđen je na četiri godine zatvora te služi kaznu u [[Lepoglava|Lepoglavi]] i na [[Politički logor Goli otok|Golom otoku]].<ref name=Vecernji>[http://www.vecernji.hr/biografije/dobroslav-paraga-228 Dobroslav Paraga]. Večernji list. Preuzeto 26. studenog 2013.</ref> |
Paraga je rođen u [[Zagreb|Zagrebu]] kao dijete Smiljana i Arne. U Zagrebu je završio osnovnu školu i gimnaziju, nakon čega se upisao na studij prava i laičke teologije. Studij nije uspio okončat jer ga je komunistička vlast uhitila 1980. zbog potpisivanja peticije za amnestiju političkih zatvorenika. Osuđen je na četiri godine zatvora te služi kaznu u [[Lepoglava|Lepoglavi]] i na [[Politički logor Goli otok|Golom otoku]].<ref name=Vecernji>[http://www.vecernji.hr/biografije/dobroslav-paraga-228 Dobroslav Paraga]. Večernji list. Preuzeto 26. studenog 2013.</ref> |
||
Na odsluženje vojnog roka u kaznenoj jedinici u [[Knin|Kninu]] pozvan je 1986. Njegovog prijatelja [[Ernest Brajder|Ernesta Brajdera]] likvidirala je [[Služba državne sigurnosti]] bacivši ga kroz prozor s četvrtog kata zgrade u [[Novi Zagreb|Novom Zagrebu]]. Paraga je zbog mučenja i zlostavljanja u zatvoru 1986. podigao tužbu protiv [[Socijalistička Federativna Republike Jugoslavija|SFR Jugoslavije]].<ref name=Vecernji/> Uz pomoć [[Dobrica Ćosić|Dobrice Ćosića]] pušten je iz zatvora 1987 |
Na odsluženje vojnog roka u kaznenoj jedinici u [[Knin|Kninu]] pozvan je 1986. Njegovog prijatelja [[Ernest Brajder|Ernesta Brajdera]] likvidirala je [[Služba državne sigurnosti]] bacivši ga kroz prozor s četvrtog kata zgrade u [[Novi Zagreb|Novom Zagrebu]]. Paraga je zbog mučenja i zlostavljanja u zatvoru 1986. podigao tužbu protiv [[Socijalistička Federativna Republike Jugoslavija|SFR Jugoslavije]].<ref name=Vecernji/> Uz pomoć [[Dobrica Ćosić|Dobrice Ćosića]] pušten je iz zatvora 1987. Uz Ćosićev zagovor Paraga je uspio dobiti putovnicu u Sloveniji kojeg mu je uskraćivala slovenska [[Služba državne sigurnosti]].<ref name=Novosti>[http://www.novosti.rs/dodatni_sadrzaj/clanci.119.html:275784-Paraga-svedo269i-protiv-Srba Paraga svedoči protiv Srba]. Novosti, 16. travnja 2002. Preuzeto 21. prosinca 2013. (na srpskom)</ref> Nakon toga počinje pisati o montiranim političkim procesima u slovenskoj ''Novoj reviji'' i ljubljanskoj ''Mladini''. Uz pomoć slovenske putovnice putuje u [[SR Njemačka|Zapadnu Njemačku]] i druge zapadne zemlje gdje govori o problemu političkih zatovrenika.<ref name=Vecernji/> |
||
U [[Toronto|Torontu]] je Paraga organizirao protujugoslavenske demonstracije. U [[Kongres Sjedinjenih Američkih Država|Kongresu SAD-a]] ishodio je Rezoluciju br. 169 kojom se traži bezuvjetna amnestija političkih zatvorenika u SFRJ i slobodno udruživanje građana.<ref name=Vecernji/> Paraga je bio blizak i američkim obavještajnim službama.<ref>Manolić et al., 1991., str. 126.</ref> |
|||
U [[Toronto|Torontu]] je Paraga organizirao protujugoslavenske demonstracije. U [[Kongres Sjedinjenih Američkih Država|Kongresu SAD-a]] ishodio je 4. kolovoza 1989. Rezoluciju br. 169<ref name=thepoliticalguide>[http://www.thepoliticalguide.com/Legislation/senate/101/S%20Res%20169/ Službeni sažetak rezolucije (na engleskom)] Pristupljeno 11. lipnja 2014.</ref> kojom se traži bezuvjetna amnestija političkih zatvorenika u SFRJ, slobodno udruživanje građana<ref name=Vecernji/> i istraga političkih ubojstava, a ujedno je postao, poslije sovjetskog disidenta Andreja Saharova, jedna od žrtava komunizma koja je dobila priznanje od saveznog parlamenta SAD naslovljeno na njegovo osobno ime i prezime.<ref name=Tinolovka>[http://tinolovka-news.com/prof-goran-jurisic/44568-medunarodna-nagrada-karolini-vidovic-jaka-pljuska-banskim-dvorima-i-rezimskoj-htv Međunarodna nagrada Karolini Vidović jaka pljuska Banskim dvorima i režimskoj HTV] Tinolovka-news: "(...) a inače je činjenica, da je Dobroslav Paraga jedini Hrvat i Zagrepčanin u hrvatskoj povijesti koji je počašćen takvim jednim priznanjem od strane kolijevke moderne demokracije (...) Uz Dobroslava Paragu je takvu nagradu u ono vrijeme dobio još samo disident Andrej Saharov.)" Preuzeto 11. lipnja 2014.</ref> Paragine djelatnosti po svijetu nisu prošle nezapaženo te su u Jugoslaviji izazvale žestoke reakcije. Tako je glasilo jugoslavenske komunističke partije, «Borba», iz Beograda, 11. je kolovoza 1989. godine, u članku pod naslovom «Poslije rezolucije američkog Senata: tko je Dobroslav Paraga – dugo putovanje u laž», objavilo: |
|||
''«(...)Od studenta teologije pretvorio se u očigledno utjecajnog disidenta u svijetu, a po nekim saznanjima dospio je do samog vrha ustaške emigracije. (...) Paraga se, inače, reklamira kao prvi čovjek koji je u zemljama istočnog bloka podigao glas protiv sudskih progona i nasilja. Navodno se poslije njegovih razgovora «svijetom proširio val zgražanja pa je pod pritiskom svijeta naša vlada zatvorila Goli otok. (...) Sa Slobodanom Miloševićem nije imao nikakvih kontakata, ali upozorava slušateljstvo da se radi o «balkanskom Führeru». Nedavne događaje na Kosovu i uvođenje privremenih mjera (izvanredno stanje i vojno-policijsko slamanje miroljubivih albanskih prosvjeda, op.a.) Paraga rado komentira kao «čistu okupaciju», potkrepljujući to lažnim podatcima – da je u nedavnim demonstracijama na Kosovu poginulo više od 250 ljudi (...) ... U Chicagu ga je u svibnju primio crnački vođa Jesse Jackson, bivši kandidat za američkog predsjednika (...) Prema pisanju «Nove Hrvatske», Jackson je Paragu primio ljubazno i srdačno, i predstavio ga svojim suradnicima kao «borca za ljudska prava koji je nekoliko godina proživio torturu u jugoslavenskim zatvorima». (...) Svojevremeno je i «Chicago Defender» objavio tekst u kojemu Annette Warmter, pored ostalog, opisuje strahovite patnje hrvatskog disidenta u zatvoru zato što je «odbio žaliti zbog diktatora kao što je Tito». Navodno je tada doživio pravi pakao koji se može usporediti samo s onim što su radili gestapovci u Auschwitzu i Dachauu. U tim pričama inače prevladavaju ubojstva – recimo Paraga tvrdi da je osobno gledao na Golom otoku nekoliko ubojstava, 15 samoubojstava i bezbroj strahovitih mučenja. (...)»'' <ref>Glasilo jugoslavenske komunističke partije, «Borba», Beograd, 11. kolovoza 1989. godine, članak pod nazivom «Poslije rezolucije američkog Senata: tko je Dobroslav Paraga – dugo putovanje u laž»</ref> |
|||
Pojavio se i pred komisijom Kongresa SAD-a u proljeće 1990. godine, održanoj kako bi se ustvrdilo proganjaju li Srbi kosovske Albance, kao albanski svjedok protiv Srba.<ref name=Novosti/>. |
|||
== Djelovanje u HSP-u == |
== Djelovanje u HSP-u == |
||
U vrijeme uvođenja demokratskih promjena u [[Hrvatska|Hrvatskoj]], osnovana je i [[Hrvatska stranka prava]] 25. veljače 1990. |
U vrijeme uvođenja demokratskih promjena u [[Hrvatska|Hrvatskoj]], osnovana je i [[Hrvatska stranka prava]] 25. veljače 1990. Paraga je imenovan predsjednikom stranke, iako se još nalazio u [[Sjedinjene Američke Države|SAD-u]]. U Hrvatsku se vratio tek u kolovozu 1990. Pravaški tisak je uskoro počeo tjedno objavljivati da se na Paragu vrše atentati iz kojih se on čudom izvlači, a istovremeno su se gomilale optužbe na račun predsjednika Republike [[Franjo Tuđman|Franje Tuđmana]].<ref>Jonjić, 2013., str. 550.</ref> Dva mjeseca kasnije dolazi do sukoba unutar stranke. Stranačko vodstvo podijelilo se u dvije frakcije, na jednoj strani bio je trijumvirat - Paraga, [[Ante Paradžik]] i [[Krešimir Pavelić]], a na drugoj strani bili su ostali članovi Predsjedništva stranke, ujedno i njezini osnivači. Paraga je izdao "Priopćenje za javnost" u kojem je naveo da je u HSP-u postojala "neformalna grupa koja je po režiji izvana imala zadatak da iznutra razbije HSP...". Jedan dio grupe bili su, prema "Priopćenju", izdanci [[Hrvatska demokratska zajednica|HDZ-a]] i [[Hrvatska demokratska stranka|HDS-a]], a drugi dio "destruktivna antidemorkatska politička organizacija koja djeluje iz inozemstva" koja ima namjeru osnovati [[Hrvatska čista stranka prava|Hrvatsku čistu stranku prava]]. Ta politička organizacija u stvari je bio [[Hrvatski oslobodilački pokret]]. Međutim, Paragine optužbe nisu shvaćene ozbiljno, jer je imao dobre odnose s HDS-om, ali i s HOP-om s čijim se predsjednikom [[Srećko Pšeničnik|Srećkom Pšeničnikom]] susreo u [[Bleiburg|Bleiburgu]].<ref>Jonjić, 2013., str. 553. - 554.</ref> |
||
Trijumvirat Paraga-Paradžik-Pavelić počeo se obračunavati s neistomišljenicima u stranci. Počinju kršiti stranačke statute i zakonske propise u svrhu podvrgavanja stranke njihovom vodstvu. Paradžik, potpredsjednik HSP-a, na jednom sastanku je čak izjavio: "Ono što nas desetak napravi, pisat će se, a što god napravi vas sedamdeset, ne će se kontati...".<ref>Jonjić, 2013., str. 559. - 560.</ref> |
Trijumvirat Paraga-Paradžik-Pavelić počeo se obračunavati s neistomišljenicima u stranci. Počinju kršiti stranačke statute i zakonske propise u svrhu podvrgavanja stranke njihovom vodstvu. Paradžik, potpredsjednik HSP-a, na jednom sastanku je čak izjavio: "Ono što nas desetak napravi, pisat će se, a što god napravi vas sedamdeset, ne će se kontati...".<ref>Jonjić, 2013., str. 559. - 560.</ref> |
||
Na prvim slobodnim izborima nastupa u Hrvatskom bloku zajedno s [[Hrvatska demokratska zajednica|Hrvatskom demokratskom zajednicom]] [[Franjo Tuđman|Franje Tuđmana]]. Početkom [[Domovinski rat|Domovinskog rata]] |
Na prvim slobodnim izborima nastupa u Hrvatskom bloku zajedno s [[Hrvatska demokratska zajednica|Hrvatskom demokratskom zajednicom]] [[Franjo Tuđman|Franje Tuđmana]]. Početkom [[Domovinski rat|Domovinskog rata]] osniva [[Hrvatske obrambene snage]]. Javna promocija HOS-a održana je 10. rujna 1991. na [[Trg bana Jelačića|Trgu bana Jelačića]] u Zagrebu, a tjedan dana poslije HOS-ovci zauzimaju Starčevićev dom u Zagrebu i ispred njega postavljaju top.<ref name=Vecernji/> |
||
[[Ante Paradžik]], dopredsjednik HSP-a, ubijen je 21. rujna 1991. na povratku sa stranačkog skupa |
[[Ante Paradžik]], dopredsjednik HSP-a, ubijen je 21. rujna 1991. na povratku sa stranačkog skupa. Paraga je odustao od puta na skup u zadnji trenutak.<ref name=Vecernji/> |
||
U to vrijeme stigli su vapaji branitelja Vukovara koji su putem svojih predstavnika posjetili Paragu u Starčevićevom domu i s njim vodili pregovore oko odlaska dragovoljaca HOS-a za obranu Vukovara. |
|||
Pred [[Bitka za Vukovar|pad Vukovara]], Paraga zajedno s [[Anto Đapić|Antom Đapićem]] boravi u [[Vinkovci|Vinkovcima]]. |
Pred [[Bitka za Vukovar|pad Vukovara]], Paraga zajedno s [[Anto Đapić|Antom Đapićem]] boravi u [[Vinkovci|Vinkovcima]]. Tamo promiče tezu da je Tuđman izdao hrvatske branitelje svojom nebrigom za njihov položaj te da se HSP zalaže za granice [[Nezavisna Država Hrvatska|NDH]] uključujući i [[Boka Kotorska|Boku Kotorsku]] te [[Sandžak]]. Također obavješćuje da je HSP uspostavio "antisprsku koaliciju" na osovini Zagreb-[[Priština]]-[[Tirana]]-[[Sofija]], zajedno s izvjesnim [[Crna Gora|crnogorskim]] snagama. U to vrijeme Paraga uspostavlja i suradnju s [[Mile Dedaković|Milom Dedakovićem]].<ref>Manolić et al., 1991., str. 141.</ref> |
||
⚫ | Na dan pada Vukovara, 18. studenog 1991., Paraga izjavljuje za ''[[Agence France-Presse]]'' (AFP) da "ako padne Vukovar, treba pasti i predsjednik Franjo Tuđman". To je bila jedna u nizu od njegovih namjera da izvrši državni udar koristeći Vukovar kao izliku, a ujedno zahtijeva da se HSP-u dadne Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. U istoj izjavi naveo je kako "nema namjeru da poduzme nasilnu akciju protiv vlade u Zagrebu, nego da razriješi predsjednika Tuđmana na fronti reorganizirajući obranu na istoku Slavonije". Optužio je Tuđmana da je zaustavio pojačavanje vukovarske obrane s bojnom HOS-a od "1200 ljudi", no ta brojka bila je daleko preuveličana od stvarnog broja, te je najavio kako HSP ne priznaje prekid vatre. Međutim, takva Paragina teza o prodaji Vukovara nije odgovarala stvarnom stanju. Naime, general [[Anton Tus]] je 20. studenog zapovjedio "nastavljanje spajanja jakih snaga u pozadinu agresora i spajanje sa snagama obrane Vukovara, u cilju narastanja otpora na tom prostoru".<ref>Manolić et al., 1991., str. 148. - 149.</ref> |
||
Sredinom studenoga 1991., Dedaković piše Vrhovništvu i Glavnom stožeru HV te Crvenom križu Hrvatske i Caritasu te kaže: "Zahtijevam da nam hitno uputite: uniforme,civilnu odjeću i obuću... Nemamo niti jedan komad odjeće, ni par obuće, a pomoć od Kriznog štaba Vinkovci ne možemo dobiti...Zahtijevam da se konačno udostojite da mi pismeno odgovorite što ćete poduzeti..."<ref>Manolić et al., 1991., str. 147.</ref>, a Vukovar se nalazi pred padom. Paraga se ni ovaj put ne oglušuje na apele Vukovaraca i šalje 200 bojovnika HOS-a<ref name=HOS/> pod zapovjedništvom bojnika Eugena Meindorfera i instruktora Dubravka Klauderotija u pomoć opkoljenom gradu. U Vinkovcima ih zaustavlja Tomislav Merčep, zamjenik ministra policije Ivana Vekića. Poslao ih je u Osijek gdje su zatvoreni u Crvenu vojarnu. |
|||
⚫ | Na dan pada Vukovara, 18. studenog 1991., Paraga izjavljuje za ''[[Agence France-Presse]]'' (AFP) da "ako padne Vukovar, treba pasti i predsjednik Franjo Tuđman". |
||
{{quote box|width=33%|Neka Tuđman zna da će mu biti uzvraćeno užasavajućim i uništavajućim udarom. Otkako imamo svoje vojne postrojbe, sa nama više niko ne može razgovarati kao što je on mislio do prije koji mjesec. A što se tiče boljševizma i cenzure, ubrzo će ogorčen, nezadovoljan i izigran hrvatski narod, na čelu sa hrvatskim veteranima iz Hrvatske stranke prava posjetiti neke punktove poput Hrvatske televizije, ovdje u Zagrebu. Onda će se tek vidjeti kako će izgledati slika o Franji Tuđmanu i kod kuće i u svijetu. [...] Zar ima veće pravo Sabor koji izdaje hrvatske nacionalne interese negoli stranka, premda opoziciona, koja želi braniti i zaštititi te interese.|Paraga 13. rujna 1991. u beogradskoj ''Dugi''<ref>Manolić et al., 1991., str. 127.</ref>}} |
{{quote box|width=33%|Neka Tuđman zna da će mu biti uzvraćeno užasavajućim i uništavajućim udarom. Otkako imamo svoje vojne postrojbe, sa nama više niko ne može razgovarati kao što je on mislio do prije koji mjesec. A što se tiče boljševizma i cenzure, ubrzo će ogorčen, nezadovoljan i izigran hrvatski narod, na čelu sa hrvatskim veteranima iz Hrvatske stranke prava posjetiti neke punktove poput Hrvatske televizije, ovdje u Zagrebu. Onda će se tek vidjeti kako će izgledati slika o Franji Tuđmanu i kod kuće i u svijetu. [...] Zar ima veće pravo Sabor koji izdaje hrvatske nacionalne interese negoli stranka, premda opoziciona, koja želi braniti i zaštititi te interese.|Paraga 13. rujna 1991. u beogradskoj ''Dugi''<ref>Manolić et al., 1991., str. 127.</ref>}} |
||
Nakon [[Bitka za Vukovar|pada Vukovara]] u studenome 1991. |
Nakon [[Bitka za Vukovar|pada Vukovara]] u studenome 1991. policija je provela pretres u sjedištu HSP-a gdje su pronađene velike količine oružja i streljiva. Uhićeni su Paraga, [[Ante Prkačin]] i [[Mile Dedaković|Mile Dedaković Jastreb]] pod optužbom za terorizam, rušenje demokratski izabrane vlasti i osnivanje paravojnih postrojbi. U pritvoru Paraga počinje štrajk glađu, a nakon 26 odlukom Vrhovnog suda pušten je na slobodu jer je zahtijev za provođenjem istrage odbijen.<ref name=Vecernji/> |
||
Na izborima za Zastupnički dom [[Hrvatski sabor|Hrvatskog sabora]] u kolovozu 1992. Paraga je izabran za zastupnika.<ref name=Vecernji/> U studenome 1992. Paraga je dao intervju u [[Globus (tjednik)|Globusu]] u kojem je tvrdio da ima snimke sastanka Tuđmana i [[Slobodan Milošević|Slobodana Miloševića]] u Karađorđevu gdje su raspravljali o podjeli Bosne i Hercegovine. Zaprijetio je da će snimke pustiti u javnost ako Tuđman "napravi još jedan kiks" prema HSP-u.<ref>Lučić, 2003., str. 22. - 23.</ref> U travnju 1993. odlazi u SAD gdje negativno govori o situaciji u Hrvatskoj i o predsjedniku Tuđmanu. Nakon toga dolazi do raskola u HSP-u. [[Ante Đapić]] zahtijeva izvanredne izbore za predsjednika, što je Paraga odbio. Đapić je nakon toga sa svojim pristašama u [[Kutina|Kutini]] organizirao Sabor HSP-a gdje je izabran za predsjednika. Ministarstvo unutarnjih poslova presudilo je u korist Đapića, dok je Paraga s pristašama osnovao HSP 1861.<ref name=Vecernji/> Paraga je u Saboru optužio HDZ da je instalirao Đapića na čelo HSP-a.<ref>[http://www.hsp1861.hr/vijesti2008-5/18052008-1.html Tko ne zna svoju povijest prisljen ju je ponavljati]. Hrvatska stranka prava 1861, 16. svibnja 2008. Preuzeto 28. studenog 2013.</ref> |
|||
Indikativno je da je na sljedećim izborima, 1995. godine, Đapićev HSP prešao izborni prag sa samo 226 glasova više od potrebnog broja, odnosno s 0,01% više od potrebnih 5%, i ušao u Hrvatski državni sabor. Goran Rohaček, autor knjige "Hrvatsko pravaštvo na prijelazu tisućljeća", ističe kako je malo tko vjerovao da Đapićevom HSP-u u tome nije pomogla Hrvatska demokratska zajednica i njezini brojači glasova, tim više što se puna dva tjedna odugovlačilo s objavom izbornih rezultata. <ref>Veselinović, 2010., 277.str.</ref> |
|||
== Nakon rata == |
== Nakon rata == |
||
Paraga je 1997. podnio tužbu protiv Tuđmana i ministra obrane [[Gojko Šušak|Gojka Šuška]] zbog hrvatske politike prema [[Bosna i Hercegovina|Bosni i Hercegovini]], |
Paraga je 1997. podnio tužbu protiv Tuđmana i ministra obrane [[Gojko Šušak|Gojka Šuška]] zbog hrvatske politike prema [[Bosna i Hercegovina|Bosni i Hercegovini]], navodnih političkih ubojstava itd. Međutim, Državno odvjetništvo ga je optužilo za širenje lažnih vijesti. Tužbu protiv ustavnih sudaca [[Vice Vukojević|Vice Vukojevića]] i [[Smiljko Sokol|Smiljka Sokola]] i bivšeg predsjednika Vlade [[Hrvoje Šarinić|Hrvoja Šarinića]] podnio je 2000. Do sada je podnio oko 20 kaznenih prijava.<ref name=Vecernji/> |
||
== Privatni život |
== Privatni život == |
||
Paraga je oženjen Nevenkom s kojom ima dvije kćeri i sina.<ref name=Vecernji/> |
Paraga je oženjen Nevenkom s kojom ima dvije kćeri i sina.<ref name=Vecernji/> |
||
Neki mediji su devedesetih godina preispitivali kako Paraga, iako je katolik, može imati drskosti sudjelovati u političkom životu Hrvatske kad je u obitelji prije nekoliko generacija imao osobe židovske vjeroispovijesti (prabaku).<ref name=Kongres/> |
|||
Tvrdi kako je na njega tri puta pokušan atentat, a najkrvaviji pokušaj bio je u Vinkovcima 1. ožujka 1992., kada su petorica pravaša poginula, a osmorica su ozlijeđena nakon što je podmetnuta bomba u lokalni stožer HOS-a. <ref name=Slika>[http://u.jimdo.com/www20/o/s319d60b91bab9cff/img/i9a1009bc69944582/1385584436/std/omladinski-dom-ostaci-sto%C5%BEera-hos-a-vinkovci-nakon-eksplozije.jpg]. Nedjelja u 09,45 h eksplozija koja je odnijela živote naših suboraca. Pristupljeno 9. lipnja 2014. </ref> |
|||
Paraga i HSP bili su prvi koji su zatražili neovisnost Hrvatske, dok su u isto vrijeme SDP-ovci izlazili s programima jugoslavenske federacije, a HDZ-ovci konfederacije.<ref name=Program>[http://www.hsp1861.hr/vijesti2013-8/vlist13082013.jpeg]. Prvi sam tražio samostalnu Hrvatsku. Pristupljeno 9. lipnja 2014.</ref> |
|||
Iako su Paragini HOS-ovci cijelo vrijeme bili optuživani i etiketirani kao "paravojska" koja radi protiv Hrvatske, danas, 20-ak godina nakon rata, bivši ratni ministar unutarnjih poslova Republike Hrvatske Ivan Vekić priznaje da "što se tiče policije i njihove suradnje s HOS-om, Hrvatskim obrambenim snagama, ona je bila savršena." Vekić nadodaje: " Nikada nisu odbili nijednu zapovijed zajedničke akcije, ni s našom vojskom ni s našom policijom, to pouzdano znam." <ref name=Bujica>[http://www.youtube.com/watch?v=v3ZowKDjp24]. TV emisija "Bujica", 09.05.2014. - gosti: Ivan Vekić i Tomislav Josić - 56:25.</ref> |
|||
== Izvori == |
== Izvori == |
Inačica od 14. lipanj 2014. u 22:08
Dobroslav Paraga | |
---|---|
Rođenje | 9. prosinca 1960. |
Stranka | HSP (1991. - 1993.)HSP 1861 (od 1995.) |
predsjednik HSP-a 1861 | |
31. svibnja 1995. – | |
Predsjednik | Franjo Tuđman |
Prethodnik | ured osnovan |
zastupnik u Saboru | |
2. kolovoza 1992. – 29. listopada 1995. | |
Premijer | Franjo Gregurić (1992.)Hrvoje Šarinić (1992. - 1993.)Nikica Valentić (od 1993.) |
1. predsjednik HSP-a | |
25. lipnja 1991. – 11. rujna 1993. | |
Prethodnik | ured osnovan |
Nasljednik | Ante Đapić |
Dobroslav Paraga (Zagreb, 9. prosinca 1960.) hrvatski političar, osnivač Hrvatske stranke prava i predsjednik Hrvatske stranke prava 1861. U vrijeme Domovinskog rata bio je predsjednik HSP-a i vrhovni zapovjednik Hrvatskih obrambenih snaga od 1991. do 1993. Nakon što je Ante Đapić postao predsjednik HSP-a osniva vlastiti HSP 1861.
Mladost
Paraga je rođen u Zagrebu kao dijete Smiljana i Arne. U Zagrebu je završio osnovnu školu i gimnaziju, nakon čega se upisao na studij prava i laičke teologije. Studij nije uspio okončat jer ga je komunistička vlast uhitila 1980. zbog potpisivanja peticije za amnestiju političkih zatvorenika. Osuđen je na četiri godine zatvora te služi kaznu u Lepoglavi i na Golom otoku.[1]
Na odsluženje vojnog roka u kaznenoj jedinici u Kninu pozvan je 1986. Njegovog prijatelja Ernesta Brajdera likvidirala je Služba državne sigurnosti bacivši ga kroz prozor s četvrtog kata zgrade u Novom Zagrebu. Paraga je zbog mučenja i zlostavljanja u zatvoru 1986. podigao tužbu protiv SFR Jugoslavije.[1] Uz pomoć Dobrice Ćosića pušten je iz zatvora 1987. Uz Ćosićev zagovor Paraga je uspio dobiti putovnicu u Sloveniji kojeg mu je uskraćivala slovenska Služba državne sigurnosti.[2] Nakon toga počinje pisati o montiranim političkim procesima u slovenskoj Novoj reviji i ljubljanskoj Mladini. Uz pomoć slovenske putovnice putuje u Zapadnu Njemačku i druge zapadne zemlje gdje govori o problemu političkih zatovrenika.[1]
U Torontu je Paraga organizirao protujugoslavenske demonstracije. U Kongresu SAD-a ishodio je Rezoluciju br. 169 kojom se traži bezuvjetna amnestija političkih zatvorenika u SFRJ i slobodno udruživanje građana.[1] Paraga je bio blizak i američkim obavještajnim službama.[3]
Djelovanje u HSP-u
U vrijeme uvođenja demokratskih promjena u Hrvatskoj, osnovana je i Hrvatska stranka prava 25. veljače 1990. Paraga je imenovan predsjednikom stranke, iako se još nalazio u SAD-u. U Hrvatsku se vratio tek u kolovozu 1990. Pravaški tisak je uskoro počeo tjedno objavljivati da se na Paragu vrše atentati iz kojih se on čudom izvlači, a istovremeno su se gomilale optužbe na račun predsjednika Republike Franje Tuđmana.[4] Dva mjeseca kasnije dolazi do sukoba unutar stranke. Stranačko vodstvo podijelilo se u dvije frakcije, na jednoj strani bio je trijumvirat - Paraga, Ante Paradžik i Krešimir Pavelić, a na drugoj strani bili su ostali članovi Predsjedništva stranke, ujedno i njezini osnivači. Paraga je izdao "Priopćenje za javnost" u kojem je naveo da je u HSP-u postojala "neformalna grupa koja je po režiji izvana imala zadatak da iznutra razbije HSP...". Jedan dio grupe bili su, prema "Priopćenju", izdanci HDZ-a i HDS-a, a drugi dio "destruktivna antidemorkatska politička organizacija koja djeluje iz inozemstva" koja ima namjeru osnovati Hrvatsku čistu stranku prava. Ta politička organizacija u stvari je bio Hrvatski oslobodilački pokret. Međutim, Paragine optužbe nisu shvaćene ozbiljno, jer je imao dobre odnose s HDS-om, ali i s HOP-om s čijim se predsjednikom Srećkom Pšeničnikom susreo u Bleiburgu.[5]
Trijumvirat Paraga-Paradžik-Pavelić počeo se obračunavati s neistomišljenicima u stranci. Počinju kršiti stranačke statute i zakonske propise u svrhu podvrgavanja stranke njihovom vodstvu. Paradžik, potpredsjednik HSP-a, na jednom sastanku je čak izjavio: "Ono što nas desetak napravi, pisat će se, a što god napravi vas sedamdeset, ne će se kontati...".[6]
Na prvim slobodnim izborima nastupa u Hrvatskom bloku zajedno s Hrvatskom demokratskom zajednicom Franje Tuđmana. Početkom Domovinskog rata osniva Hrvatske obrambene snage. Javna promocija HOS-a održana je 10. rujna 1991. na Trgu bana Jelačića u Zagrebu, a tjedan dana poslije HOS-ovci zauzimaju Starčevićev dom u Zagrebu i ispred njega postavljaju top.[1]
Ante Paradžik, dopredsjednik HSP-a, ubijen je 21. rujna 1991. na povratku sa stranačkog skupa. Paraga je odustao od puta na skup u zadnji trenutak.[1]
Pred pad Vukovara, Paraga zajedno s Antom Đapićem boravi u Vinkovcima. Tamo promiče tezu da je Tuđman izdao hrvatske branitelje svojom nebrigom za njihov položaj te da se HSP zalaže za granice NDH uključujući i Boku Kotorsku te Sandžak. Također obavješćuje da je HSP uspostavio "antisprsku koaliciju" na osovini Zagreb-Priština-Tirana-Sofija, zajedno s izvjesnim crnogorskim snagama. U to vrijeme Paraga uspostavlja i suradnju s Milom Dedakovićem.[7]
Na dan pada Vukovara, 18. studenog 1991., Paraga izjavljuje za Agence France-Presse (AFP) da "ako padne Vukovar, treba pasti i predsjednik Franjo Tuđman". To je bila jedna u nizu od njegovih namjera da izvrši državni udar koristeći Vukovar kao izliku, a ujedno zahtijeva da se HSP-u dadne Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. U istoj izjavi naveo je kako "nema namjeru da poduzme nasilnu akciju protiv vlade u Zagrebu, nego da razriješi predsjednika Tuđmana na fronti reorganizirajući obranu na istoku Slavonije". Optužio je Tuđmana da je zaustavio pojačavanje vukovarske obrane s bojnom HOS-a od "1200 ljudi", no ta brojka bila je daleko preuveličana od stvarnog broja, te je najavio kako HSP ne priznaje prekid vatre. Međutim, takva Paragina teza o prodaji Vukovara nije odgovarala stvarnom stanju. Naime, general Anton Tus je 20. studenog zapovjedio "nastavljanje spajanja jakih snaga u pozadinu agresora i spajanje sa snagama obrane Vukovara, u cilju narastanja otpora na tom prostoru".[8]
Neka Tuđman zna da će mu biti uzvraćeno užasavajućim i uništavajućim udarom. Otkako imamo svoje vojne postrojbe, sa nama više niko ne može razgovarati kao što je on mislio do prije koji mjesec. A što se tiče boljševizma i cenzure, ubrzo će ogorčen, nezadovoljan i izigran hrvatski narod, na čelu sa hrvatskim veteranima iz Hrvatske stranke prava posjetiti neke punktove poput Hrvatske televizije, ovdje u Zagrebu. Onda će se tek vidjeti kako će izgledati slika o Franji Tuđmanu i kod kuće i u svijetu. [...] Zar ima veće pravo Sabor koji izdaje hrvatske nacionalne interese negoli stranka, premda opoziciona, koja želi braniti i zaštititi te interese. — Paraga 13. rujna 1991. u beogradskoj Dugi[9]
|
Nakon pada Vukovara u studenome 1991. policija je provela pretres u sjedištu HSP-a gdje su pronađene velike količine oružja i streljiva. Uhićeni su Paraga, Ante Prkačin i Mile Dedaković Jastreb pod optužbom za terorizam, rušenje demokratski izabrane vlasti i osnivanje paravojnih postrojbi. U pritvoru Paraga počinje štrajk glađu, a nakon 26 odlukom Vrhovnog suda pušten je na slobodu jer je zahtijev za provođenjem istrage odbijen.[1]
Na izborima za Zastupnički dom Hrvatskog sabora u kolovozu 1992. Paraga je izabran za zastupnika.[1] U studenome 1992. Paraga je dao intervju u Globusu u kojem je tvrdio da ima snimke sastanka Tuđmana i Slobodana Miloševića u Karađorđevu gdje su raspravljali o podjeli Bosne i Hercegovine. Zaprijetio je da će snimke pustiti u javnost ako Tuđman "napravi još jedan kiks" prema HSP-u.[10] U travnju 1993. odlazi u SAD gdje negativno govori o situaciji u Hrvatskoj i o predsjedniku Tuđmanu. Nakon toga dolazi do raskola u HSP-u. Ante Đapić zahtijeva izvanredne izbore za predsjednika, što je Paraga odbio. Đapić je nakon toga sa svojim pristašama u Kutini organizirao Sabor HSP-a gdje je izabran za predsjednika. Ministarstvo unutarnjih poslova presudilo je u korist Đapića, dok je Paraga s pristašama osnovao HSP 1861.[1] Paraga je u Saboru optužio HDZ da je instalirao Đapića na čelo HSP-a.[11]
Nakon rata
Paraga je 1997. podnio tužbu protiv Tuđmana i ministra obrane Gojka Šuška zbog hrvatske politike prema Bosni i Hercegovini, navodnih političkih ubojstava itd. Međutim, Državno odvjetništvo ga je optužilo za širenje lažnih vijesti. Tužbu protiv ustavnih sudaca Vice Vukojevića i Smiljka Sokola i bivšeg predsjednika Vlade Hrvoja Šarinića podnio je 2000. Do sada je podnio oko 20 kaznenih prijava.[1]
Privatni život
Paraga je oženjen Nevenkom s kojom ima dvije kćeri i sina.[1]
Izvori
- Bilješke
- ↑ a b c d e f g h i j k Dobroslav Paraga. Večernji list. Preuzeto 26. studenog 2013.
- ↑ Paraga svedoči protiv Srba. Novosti, 16. travnja 2002. Preuzeto 21. prosinca 2013. (na srpskom)
- ↑ Manolić et al., 1991., str. 126.
- ↑ Jonjić, 2013., str. 550.
- ↑ Jonjić, 2013., str. 553. - 554.
- ↑ Jonjić, 2013., str. 559. - 560.
- ↑ Manolić et al., 1991., str. 141.
- ↑ Manolić et al., 1991., str. 148. - 149.
- ↑ Manolić et al., 1991., str. 127.
- ↑ Lučić, 2003., str. 22. - 23.
- ↑ Tko ne zna svoju povijest prisljen ju je ponavljati. Hrvatska stranka prava 1861, 16. svibnja 2008. Preuzeto 28. studenog 2013.
- Literatura
- Tomislav Jonjić: "Sporovi i rascjepi u obnovljenoj Hrvatskoj stranci prava 1990.–1992.", Pravaštvo u hrvatskome političkom i kulturnom životu u sučelju dvaju stoljeća: Zbornik radova sa znanstvenog skupa. Hrvatski institut za povijest, Zagreb, 2013. ISBN 9789537840242
- Ivica Lučić: Karađorđevo: politički mit ili dogovor? Udruga sv. Jurja, Zagreb, 2003.
- Josip Manolić, Milan Ramljak, Gojko Šušak, Ivan Vekić, Željko Olujić, Josip Perković, Zdravko Mustač, Stjepan Herceg: Izvješće Državne komisije o pripremi i vođenju obrane Vukovara. Državna komisija o pripremi i vođenju obrane Vukovara, Zagreb, 1991.