„A Margit-sziget története” változatai közötti eltérés
[nem ellenőrzött változat] | [ellenőrzött változat] |
→Egyéb épületek: Vizuális szerkesztő bosszantó hibájának javítása |
|||
162. sor: | 162. sor: | ||
Az [[alsószigeti vendéglő]] Ybl Miklós tervei alapján készült, fedett és nyitott teraszai is voltak. Az épület az 1930-as évektől Casino néven működött és az idők folyamán számtalan átépítésen esett át.{{refhely|azonos=Gál30-31}} A vendéglőtől jobbkézre állt a kávéház, ami kissé stílusidegenül, svájcinak nevezett stílusban épült még az 1896-os ezredévi kiállítás idején, vadászati pavilonként. A [[Városliget]]ből került a szigetre.{{refhely|azonos=Gál30-31}} |
Az [[alsószigeti vendéglő]] Ybl Miklós tervei alapján készült, fedett és nyitott teraszai is voltak. Az épület az 1930-as évektől Casino néven működött és az idők folyamán számtalan átépítésen esett át.{{refhely|azonos=Gál30-31}} A vendéglőtől jobbkézre állt a kávéház, ami kissé stílusidegenül, svájcinak nevezett stílusban épült még az 1896-os ezredévi kiállítás idején, vadászati pavilonként. A [[Városliget]]ből került a szigetre.{{refhely|azonos=Gál30-31}} |
||
A Hajós Alfréd uszoda után, a főút baloldalán álló klinkertéglás épület az 1936-ban, [[Vidor Emil]] tervei alapján épült ásványvíz-palackozó üzem. Eredetileg a sziget felső részén állt, de ott az üzem már útjában volt a szállodai bővítéseknek.{{refhely|Gál, 36-37. oldal|azonos=Gál36-37}} Ettől északnyugatra áll az [[Országos Földhitelintézet]] klubháza, ami 1938-ban készült el [[Padányi Gulyás Jenő |
A Hajós Alfréd uszoda után, a főút baloldalán álló klinkertéglás épület az 1936-ban, [[Vidor Emil]] tervei alapján épült ásványvíz-palackozó üzem. Eredetileg a sziget felső részén állt, de ott az üzem már útjában volt a szállodai bővítéseknek.{{refhely|Gál, 36-37. oldal|azonos=Gál36-37}} Ettől északnyugatra áll az [[Országos Földhitelintézet]] klubháza, ami 1938-ban készült el [[Padányi Gulyás Jenő]] tervei alapján.{{refhely|azonos=Gál36-37}} Ezen épület után a főúttól aszfaltos út ágazik el balra, a budai part felé. Itt működött egykor a Vörösmarty kertmozi, ma kisebb parkocska van a helyén. A mellékúton beljebb haladva látható az 1938-ban épült sportház a [[Lipótvárosi Casino]] számára. Deli és Faragó tervezte. Pár év múlva a Futura Áruforgalmi Rt. klubháza lett, ma pedig szigeti rendőrőrs és irodák működnek benne.{{refhely|azonos=Gál36-37}} Ettől az épülettől délre egy [[Heinrich Jenő]] tervezte épület áll, amit 1941-ben építettek a [[Pénzintézeti Központ]] számára sportháznak.{{refhely|azonos=Gál36-37}} |
||
====Idegenforgalom és neves vendégek==== |
====Idegenforgalom és neves vendégek==== |
A lap 2021. november 13., 21:00-kori változata
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Szt._Margit-sziget_1928-ban.jpg/300px-Szt._Margit-sziget_1928-ban.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/52/Arpadhazi_szent_margit.jpg/220px-Arpadhazi_szent_margit.jpg)
A Margit-sziget a Duna egyik szigete Budapest területén. Területe 96,5 hektár, hossza kb. 2 és fél kilométer, legnagyobb szélessége kb. 500 méter.[1] A sziget teljes területe szabadidőpark, rajta szállodákkal, sportcentrummal, uszodával és stranddal valamint vendéglátóhelyekkel és egyéb látnivalókkal. Történelme igen gazdag, és már legalább a középkortól ismert.
A Margit-sziget eredetileg három szigetrészből állt, a fő szigetből, az ennek a déli csúcsánál elhelyezkedő Festő-szigetből (ismert még Budai- vagy Kis-szigetként is), és az északi csúcsnál lévő Fürdő-szigetből. A 20. század elejére a Festő-szigetet hozzákapcsolták a fő szigethez, a Fürdő-szigetet pedig elkotorták.
Geológia
Budapest legfiatalabb felszínrészei közé tartozik, nyugati fele magasabb.[1] A Duna ezen a részén több ágra szakadva már a földtörténeti jelenkor elején is több zátonyszigetet épített, amik összeolvadásából jött létre a Margit-sziget, ami mai formáját a 19. század közepén nyerte el.[1] Ekkor a sziget északi részén lévő Fürdő-szigetet részben elkotorták, a déli oldalon lévő Festő- (más néven Budai- vagy Kis-) szigettel összekapcsolták, majd a partvonalakat kővel megerősítették. Ennek célja az volt, hogy megállítsák azt a természetes folyamatot, melynek során a Duna az északi oldalt folyamatosan koptatta, míg a déli oldalt folyamatosan építette, és a sziget két oldalán a Duna ágait is közel azonos szélességűre alakították ki. A Margit-szigetnek átlagosan 10 méter vastag, alul kavicsos, fölül inkább homokos-iszapos hordalékból felépült, jó víztározó képességű rétegsora van, aminek köszönhetően ma gazdag növényzet él rajta.[1]
Ókor
A korábban általános vélemény szerint a Margit-szigeten is lenniük kellett római építményeknek, hiszen valószínűtlennek tűnt, hogy a rómaiak ne foglalták volna el a szigetet.[2] A 19. században több kutató úgy vélte, hogy a sziget északnyugati és keleti partjánál valamint a Fürdő-szigeten látott vastag falmaradványok római eredetűek.[2] A 20. században végrehajtott ásatások azonban nem igazolták ezt a feltevést, mivel a szigeten nagyon kevés római kori követ találtak, és valószínűleg azok is máshonnan kerültek ide.[2] Ugyanakkor lehetséges, hogy a sziget csúcsainál lehettek az átkelést segítő római kori hídfőépítmények, még ha a nyomaik el is tűntek.[2]
Középkor
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Premontrei_templom.jpg/220px-Premontrei_templom.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Former_main_chapel_and_Well_house._Dominican_monastery_on_Margaret_Island_%28Virgin_Mary%29._Listed_ID_1197._13th_%26_15th-century_elements._-_Margaret_Island%2C_Budapest%2C_Hungary.JPG/220px-thumbnail.jpg)
A Margit-szigettel kapcsolatos írásos és régészeti adatok csupán a 12. század végétől ismertek,[2] az első épületek előtt valószínűleg egy növényzettel sűrűn benőtt sziget lehetett. Első említése egy 1225-ben kelt oklevélből származik, amiben a király a Nyulak szigete egész területét a premontrei Szent Mihály-prépostságnak adja, ami nem sokkal azelőtt települt be a szigetre.[2] Azonban tudni lehet, hogy már ez előtt is, 1196 és 1204 között Imre király többször is itt tartotta az udvarát. A sziget akkori, nyulakról való elnevezése is arra utalhat, hogy a sziget vadászterületként használt királyi birtok volt.[2] A 13. században a sziget várakkal, templomokkal, kolostorokkal és valószínűleg legalább egy faluval beépült népes hely volt, azonban a század végétől a sziget vesztett jelentőségéből, de papok és domonkos apácák egészen a török hódításig éltek a szigeten, és legkésőbb 1541-ben hagyták csak el végleg.[2] Másfél évszázaddal később a domonkos apácák jogutódjai, a pozsonyi klarisszák birtokolták a szigetet, de a romos középkori épületeket nem újították fel, így nem is költöztek vissza. A sziget így újra visszavadult eredeti, természetes állapotába és csak kaszálóként használták.[2]
Jelentős események a szigeten
A Margit-sziget több jelentős esemény színhelye is volt, tudni, hogy IV. Béla sokat tartózkodott a szigeten, és 1266-ban itt kötött békét az ellene fellázadt V. István ifjabb királlyal, és itt halt meg 1270-ben.[3] Margit egy évvel később, 1271-ben a kolostorban halt meg, V. István pedig újabb 1 év múlva, 1272-ben szintén a Margit-szigeten fejezte be az életét.[3] Margitot és Istvánt az apácák templomában temették el. Ugyanebben az évben itt gyilkolták meg Béla macsói herceget.[3] IV. László pedig az apácakolostorba záratta be feleségét, Anjou Erzsébetet.[3] 1288-ban pedig megtámadta a kolostort, hogy "elrabolja" onnan a nővérét, Erzsébetet, aki valójában egy új házasság miatt akarta elhagyni a zárdát.[4]
Középkori épületek a szigeten
- A premontrei templom a királyi udvarhelyen kívül az első épület, melyről már a források is beszélnek. Első említése akkor történik, amikor IV. Béla 1245-ben és 1249-ben kelt okleveleiben megerősíti apja 1225-ös adománylevelét, amelyben arról írnak, hogy a szigetet még az őseik adományozták a premontreieknek.[5] Így valószínűsíthető, hogy a templom már a 12. század végén is létezhetett. A templom eredeti helyét az 1920-as években tárták fel, azelőtt a ferences templomot vélték a premontrei templom maradványának.[5]
- A királyi udvarhely helye a 20. század végéig ismeretlen volt, amikor az apácakolostor templomától északra megtalálták egy olyan épületnek a nyomát, ami valószínűleg azonosítható ezzel az épülettel.[5] Ezt az udvarhelyet IV. Béla bővítette ki a 13. század derekán.
- A domonkos apácák kolostora és temploma a sziget legnagyobb és legfontosabb épületcsoportja.[5] Ezt szintén IV. Béla építtette lánya, Margit hercegnő részére a tatárjárás után, a 13. század közepén.[5] A később szentté avatott Margit 1251-ben vagy 1252-ben költözött be és itt élt haláláig.[5] A király az egész szigetet a kolostor tulajdonába adta, kivéve azt a területet, amit a premontreiek birtokoltak. valamint számos kiváltságot és jövedelemforrást adott nekik, például a pesti rév és vám hasznát. Emiatt állandó viszályok és perek támadtak a kolostor és szomszédaik között, aminek köszönhetően a kolostorról sok írásos forrás maradt fent.[6]
- A ferences kolostor legkésőbb a domonkos kolostor alapítása utáni években épülhetett, 1278-ban már biztosan állt.[6]
- A johannita vár és a érseki vár annak a védelmi rendszernek a része lehetett, amit IV. Béla a tatárok ellen kívánt kiépíteni.[1] A johanniták négy saroktornyos vára a sziget déli csúcsánál állt, az esztergomi érsek vára pedig az északi csúcsnál. Forrásokban ritkán említik őket, de valószínűsíthető, hogy legkésőbb a domonkos kolostor építése utána első években vagy évtizedekben épülhettek, és 1278-ban már álltak, mert ekkor említette meg őket IV. László egy oklevélben, melyben a területüket kivette az apácák fennhatósága alól.[6]
- Valószínűsíthető, hogy a szigeten volt egy jobbágyfalu is, mivel a kolostornak szüksége lehetett őt ellátó emberekre, nyomait azonban nem találják. Több forrás is említi a falut, például egy 1294-ben kelt oklevél, melyben a premontreiek visszavonják a szigeti apácák és „ugyanezen a szigeten lévő egész falujuk, s annak bírája és esküdtjei ellen” korábban beadott keresetüket.[6] A falu plébániajogait a premontrei kolostor gyakorolta. 1467-ben és 6 évvel később is felsorolják a falu jobbágyait, akik között több iparos is szerepelt.[1] A falu, hasonlóan a sziget többi épületéhez, a török korban pusztult el.[1]
A Margit-legenda
A Margit-sziget hírét Szent Margit legendája alapozta meg. Miután már életében sok csodás történet keringett Margit, IV. Béla lánya, jámbor, önzetlen és önsanyargató életéről, 1270-ben bekövetkezett halála után nem sokkal, 1276-ban elkezdték a szentté avatásához szükséges vizsgálatokat és a tanúk kihallgatását. Ezek alapján állították össze a Margit-legendát a 13. században, aminek magyar nyelvű szövege Ráskai Lea másoló apáca jóvoltából maradt meg, aki szintén a Margit-szigeti kolostorban élt a 16. század elején.[3] Margitot már a 15. században a boldogok közé sorolták, de szentté avatására csak 1943-ban került sor. Ennek ellenére a sziget neveként már a 17. századtól előfordult a Szent Margit szigete elnevezés.[3]
17-18. század
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Margitsziget_1686_k%C3%B6r%C3%BCl.jpg/220px-Margitsziget_1686_k%C3%B6r%C3%BCl.jpg)
A szerzetesek és a sziget egyéb lakói legkésőbb Buda török kézre jutásakor elmenekültek, tehát a Margit-sziget az 1500-as évek közepén elnéptelenedett.[3] A következő másfél évszázadban az épületek romlásnak indultak, a karbantartás hiánya miatt. Egyes források szerint ez idő alatt a törökök a budai pasa lovait legeltették itt és „rossz lányokat” tartottak a szigeten.[3] Buda visszavételére több ostromot is vívtak 1542-ben, 1598-ban, 1602-1603-ban, és mindegyik nagy pusztítást okozott a szigeten.[3] Az ekkor készült látképek romos épületcsoportokat mutatnak. Amikor Budát 1686-ban a keresztény seregek végleg visszahódították, ezek a romos épületek még alkalmasak voltak arra, hogy a tetejüket befedve katonai raktárt vagy szükségkórházat alakítsanak ki bennük.[7]
1708-ban vita alakult ki a sziget tulajdonjoga körül a domonkos apácák jogutódja, a klarisszák és Pest városa között.[7] 1727-ben a következőket jelentették Pozsonyba a Helytartótanácsnak:
„A Nyulak szigetét jelenleg a budai Klára apácák bírják, egészen néptelen, nem is igen lakható; a Duna közepén hosszában 918 ölre [1 öl=1,896m], közepett 148, két csúcsa felől pedig 37 ölnél nem szélesebb. Hat helyen különféle épületromok látszanak. Kettőből kitűnik, hogy templomok voltak; egynek falai nagyrészt most is állnak, a másik omladékaiból ismerhető meg. Három düledék körül jókora téren négyszögletű falkerítés maradványai láthatók, hajdan kertek lehettek, egynek közepén az elrombolt kút szemlélhető. Egyébiránt miféle épületek lehettek e romok, azt a falak maradványaiból meghatározni nem lehet. Az sem tudatik, kik voltak hajdan e sziget lakosai.”[7]
1739-ben az esztergomi érsek engedélyével kis kápolnát emeltek a ferences templom romjai mellett, melyben havonta egyszer misét is tartottak.[7] A következő század közepén a nádori főkertész emlékei szerint a „a nép sok időn keresztül búcsúra járt” ehhez a kis kápolnához, amit valószínűleg az 1838-as árvíz mosott el.[7] Az apácarendet II. József feloszlatta, és a sziget a Vallás- és Közoktatási Alap részeként 1782-ben haszonbéres kaszálóvá vált, ahol budai és óbudai lakosok dolgoztak.[8] A középkori romokból kinyerhető köveket valószínűleg építkezéseken használták fel.[7]
19. század
A tulajdonosok
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/Alexander_Leopold_Habsburg_1772_1795_Palatin.jpg/220px-Alexander_Leopold_Habsburg_1772_1795_Palatin.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/Anton_Einsle_-_J%C3%B3zsef_n%C3%A1dor.jpg/220px-Anton_Einsle_-_J%C3%B3zsef_n%C3%A1dor.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Erzherzog_Josef_%28Koller%29.png/220px-Erzherzog_Josef_%28Koller%29.png)
A pozsonyi országgyűlés után, 1790-ben Sándor Lipót nádor kapta meg a sziget használati jogát évi 500 forint bér ellenében, amit a Vallás- és Közoktatási Alapnak kellett fizetnie,[9] és nyári pihenőhelyet alakított ki rajta.[10] A nagyobb szabású, tervbe vett átépítésnek azonban gátat vetett korai halála, utódja, József nádor 1799-ben birtokcserével már tulajdonjogot szerzett a sziget fölött (a Bihar-megyében lévő püspökladányi uradalmat cserélte el a piliscsabai uradalomra, aminek a részét képezte a Margit-sziget).[9] A sziget előbb 1808. október 2-án, majd 1810. március 2-án jutott teljesen a nádor tulajdonába.[9]
Ekkor lett a sziget új neve Nádor (más néven Palatinus)-sziget.[10] A nádor halála után, 1847-től legidősebb fia, István nádor, majd a legkisebb fia, József Károly Lajos főherceg tulajdonában volt a sziget.[10]
József nádor alatt: 1799–1847
Sándor Lipót nádorrá választása után kapta meg a szigetet a királytól üdülőhelyéül, és rögtön el is határozta, hogy rendbe hozza.[7] 1792 őszén a Magyar Hírmondóban tudósítás jelent meg arról, hogy a „Nádor-Ispány ő Fő Hertzegsége rajta van tellyes igyekezettel, hogy az úgy nevezett Sz. Margit vagy más névvel Nyúl-szigetéből egy kies mulató helyet formálhasson. Derekasan készülnek ugyanis benne az ő Fő Hertzegsége költségén a szép épületek és kertek; mellyek által visszanyeri ezen hely némineműképpen előbbeni fényességét.”[11] A nádor azonban már 1795-ben meghalt, ezért ezek a tervek nem valósulhattak meg.
Utóda József Antal főherceg, azaz József nádor lett, 1799-ben. Nyaralót épített a szigeten, mely a ferencesek romos templomának északi oldalához támaszkodott.[11] Az épület egyemeletes volt, klasszicista stílusban épült.[11] Valószínű, hogy már a villaépítés előtt zajlottak erdőirtó munkák a szigeten, amiket az előző nádor alkalmazásában álló Tost Károly főkertész vezetett, aki tanulmányait Schönbrunnban végezte és jól ismerte a korabeli kertészeti irányzatokat.[9] Az ő tervei alapján alapján kezdték meg a sziget angolkertté alakítását, habár Rapaics Rajmund szerint nem Tost, hanem Bernhard Petri volt a tervek megalkotója.[9]
Tost díszfákat, köztük sok platánt ültetett a szigeten, ugyanakkor a régi, őshonos állományt is kímélve alakított ki utakat, csoportokat, amikről a Kalendar von Ofen und Pest című kiadvány szerzője is elismeréssel írt: „virágos és lombos utak, pikáns elrendezések és vue-k egyesülnek itt, hogy a vándor elragadtatását lenyűgözzék”.[12] A nádor csak a nyaralója közvetlen környékét rendezte, itt virágágyások nyíltak és kis sétautakat is nyitottak, de a sziget nagyobb része még eredeti, természetes állapotát mutatta.[13] A sziget felső részén mezőgazdasági művelés folyt, francia és spanyol szőlőtőkéket ültettek, gyümölcsös volt kialakítva.[14] A kertész lakása a johannita vár helyén épült fel, ugyanitt majorság is létesült,[11] ahol a tehenészetben tejet, vajat és kenyeret árusítottak a szigetre látogató kirándulóknak.[14] A nádor rózsakertet is létrehozott.[15]
A sziget látogatói (akik kutyát nem hozhattak magukkal[13]) csónakkal érkeztek a nádori nyaraló elé, és innen a domonkos-kolostorig tudtak eljutni, mivel onnan már erdő állta útjukat a sziget felső végéig. A Kertészeti Lapok 1894-ben így számolt be ezekről a kirándulásokról: „Árnyékos hely, puha pázsit kínálkozott mindenfelé; minek is fáradtak volna tovább? Andalogni, rigófüttyöt hallgatni ment oda az ember maga, vagy az ideálja családjával. Hosszabb kirándulás czélja mindig a nagy templom romja volt. Igen vad hely, körülvéve sűrű bozóttal. A gyümölcsfákra felfutott a szőlő és a loncz; a repkény pedig alig engedett túljutni a romokon. Tavasszal ibolyát, gyöngyvirágot, egész nyáron pedig vadvirágot lehetett szedni a szigeten.”[14] Több ünnepséget is tartottak a szigeten, így 1800. május 2-án a nádor felesége, Alexandra Pavlovna névnapi ünnepségét,[9] majd ezután szokássá vált, hogy július 13-án, a Margit-nap hetében majálist szervezzenek.[11] Egy 1809-ben megjelent útikönyv már varázsszigetként írta le a Margit-szigetet.[11]
A nádor azonban hirtelen megtiltotta a sziget látogatását, csak előkelő vendégek léphettek ezután a szigetre.[14] 1814-ben ünnepséget szerveztek a Szent Szövetség uralkodói, az osztrák császár, a porosz király és az orosz cár számára, a rendezvények között szüret is szerepelt.[11]
Az 1838-as árvíz nagy károkat okozott a szigeten, így utána szinte újra kellett kezdeni minden kertészeti munkát.[16] A sziget kedvező éghajlati tulajdonságai miatt azonban az árvíz utáni telepítések szokatlan gyorsan fejlődtek.[16]
Sportversenyeket is tartottak a szigeten, így 1822-ben katonák úszógyakorlatát tartották meg a sziget és a pesti part között. Széchenyi István, aki maga is szívesen járt a szigetre, szervezője is volt az evezős versenyeknek, amik közül az elsőt 1843. március 19-én tartották meg.[16][11] A Honderűben Petrichevich-Horváth Lázár tudósított róla: „Igen érdekes látványt nyújtott egy fogadás következtében [...] a csólnakverseny. A versenyzők voltak Béla (angol yacht), Carolina (szinte az) és egy velencei módra készült gondola. Az elsőben ült Clark úr (a hídépítő), evezett négy idevaló munkás, másodikban ült Barry úr (angol) s evezője négy angol vala, a harmadikban pedig négy olasz katona (kik csónakászok voltak). Első nyertes Béla (angol yacht), a második pedig Carolina lőn. Sebességük valóban bámulandó vala!”[17]
József nádor halála és az 1848–49-es forradalom és szabadságharc után a sziget gondatlan bérlők kezére került kb. 20 évre, mivel az új tulajdonost, István nádort száműzték így ő nem tudott érdemben foglalkozni a szigettel. [17]
József főherceg: 1867–1904
A száműzött István nádortól 1867-ben, a kiegyezés évében került József főherceg birtokába a Margit-sziget.[17] A főherceg sokat tett azért, hogy a sziget ismét újjászülessen, hiszen nem csak az átalakítást, de a modernizálást is célul tűzte ki.[18] Ebben az időben kezdték el hasznosítani a sziget gyógyvizét és épültek a szállók, fürdők, egyre népesebb vendégseregletet vonzva a szigetre.[17]
A gyógyvizek hasznosítása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Zsigmondy_Vilmos_VU.jpg/220px-Zsigmondy_Vilmos_VU.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Marastoni_Portrait_of_Mikl%C3%B3s_Ybl_1866.jpg/220px-Marastoni_Portrait_of_Mikl%C3%B3s_Ybl_1866.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Margaret%27s_Isle%2C_Budapest%2C_Hungary%2C_Austro-Hungary.tif/lossy-page1-220px-Margaret%27s_Isle%2C_Budapest%2C_Hungary%2C_Austro-Hungary.tif.jpg)
József főherceg már 1866-ban megbízta Zsigmondy Vilmos geológust, hogy végezzen fúrásokat a sziget északnyugati partjainál.[11][18] Itt a sekély vízben már régóta észrevették a melegvízű forrásokat. A mélyfúrások 1866 decemberében kezdődtek és 1867 tavaszára hoztak eredményt.[11] 118,5 méter mélységből 43,8 °C-os gyógyvíz tört fel.[19] A mintákat Than Károly elemezte, és megállapította, hogy a víz alkalmas köszvény, ízületi betegségek, csontbántalmak, zsábák, női betegségek, görvélykór és egyéb bajok gyógyítására.[19] A fúrások és az utánuk következő fürdőépítési munkálatok nagy felháborodást keltettek a város lakosaiban, mivel a főherceg a szigeti fák jórészét kivágatta.[18] A főherceg ugyanis megbízta Ybl Miklóst, hogy az egész szigetre kiterjedő fürdőtelepet tervezzen, és ezzel párhuzamosan nagy parkátalakítási munkákat is kezdtek.[19][18]
Ybl neoreneszánsz stílusban tervezte meg a fürdőépületet, a szállodákat, ivócsarnokot, villákat, vendéglőket és a kiszolgáló épületeket: gépházat, mosodát, melyeket mind a feltárt gyógyforrás közelébe helyezett.[19] Az építkezés már 1868-ban zajlott, ekkor állították üzembe a lóvasutat is.[19] A fürdőtelepet ünnepség keretében nyitották meg 1869 pünkösdjén.[19] Eddigre csaknem készen volt a Margit fürdő, és már állt az alsószigeti vendéglő és a forrásház, és épültek a szállodák, villák és a kiszolgáló épületek is.[19]
József főherceg a hivatalos megnyitó előtt pár száz válogatott vendégnek megmutatta a parkot, akik a Vasárnapi Újság tudósítása szerint „...nem tudták, mit bámuljanak inkább; az épülő nagyvendéglőt, az Ybl mester tervezte nagyszerű klasszikusan szép fürdőházát, avagy a kertész (Magyar György) művészetét, a 4-5 öles fák ültetésében. Ezek törzse ugyanis famohával berakott burkolatba van rejtve, melyet naponta több ízben megnedvesítenek; három-négy oldalról sodronnyal védik az ilyen ültetvényeket a szél ellen. A modern fejlődés e különböző megnyilvánulásai utána József nádor egyszerű lakához s az e mellett álló történelmi platánhoz ment a társaság.”[18]
A fürdőtelep vezetősége még ugyanebben az évben reklámfüzetet adott ki Bécsben (Der kurzweilige Cicerone auf der Margarethen-Insel), ebben leírták, hogy a szigetet már most is szívesen látogatja a disztingvált közönség, és nem csak a források, hanem szép fekvése miatt is, mivel a sziget távol van a város nyüzsgésétől, nincs por, szél, csak nyugalom és árnyékos sétahelyek, és az árak is alacsonyak, a hajóút oda-vissza 10 krajcár, a lóvasút 5, egy korsó gyógyvíz 25 krajcár, a fagylalt ugyancsak ennyibe kerül, a kávéért pedig 15 krajcárt kell fizetni.[19]
Egyéb programokkal is szórakoztatták a közönséget, az alsószigeten kedden, csütörtökön, szombaton és vasárnap katonazenekar adott koncertet.[20] Ybl tervei szerint a sziget alsó részén hasonló fürdők és hotelek épültek volna, de a terv nem valósult meg.[20]
A sziget területének növelése
1873-ban Pest Buda és Óbuda egyesítésével a Margit-sziget is a főváros része lett (korábban Pest vármegye része volt), ami elősegítette a további fejlődését. Az 1872–1875 közötti időszakot nem csak az új Margit híd előkészületi munkálatai jellemezték, hanem az is, hogy a Margit-sziget két végén lévő Fürdő- illetve Festő-szigetet részben elkotorták, részben feltöltéssel a főszigethez csatolták. Ezekben a munkákban a főherceg is kivette részét, jelentős költséget vállalva, mivel cserébe a Festő-szigetért, 25000 forintot adományozott jótékony célokra.[18]
1876-ban újabb árvíz öntötte el a szigetet, ismét jelentős károkat okozva a növényzetben, ezért a feltöltést megsürgették, egyúttal 1880-ra kiépítették a sziget rézsűs partfalait.[18] [21]
A sziget megközelítése
A Margit-szigetet egészen 1900-ig, a Margit híd szigetre vezető szárnyhídjának megépültéig csak vízen lehetett megközelíteni. A 19. század közepéig evezős csónakon lehetett átkelni, Pest felől a vizafogónál lévő kikötőből, Budáról pedig az Újlak utca 372. számú házánál elhelyezett harang megkongatásával lehetett hívni a révészt.[20] 1869-től gőzhajó járt a szigetre, a kis hajókat Fecskének, Hattyúnak, Sólyomnak hívták.[20] Tavasztól késő őszig reggeltől estig félóránként, a téli időszakban ennél ritkábban jártak.[20]
Vendégek, látogatók
Jókai Mór: Osztrák–Magyar Monarchia írásban és képben, 1893[22]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Arany_J%C3%A1nos_%C3%B6reg_k%C3%A9p.jpg/220px-Arany_J%C3%A1nos_%C3%B6reg_k%C3%A9p.jpg)
Mivel a sziget igen hamar népszerű lett nem csak mint fürdő-, de mint nyaralóhely is, ezért sokan laktak hosszabb időn keresztül a szigeti szállodákban, de rengetegen látogatták meg csak egy napra vagy estére, ivókúra, vacsorázás, sétálás, katonazene-hallgatás, fürdés céljából. Rendeztek bálokat, politikai gyűléseket, egyesületi rendezvényeket is.[20] A vendégek mind a korabeli dzsentrik és arisztokraták, művészek, tudósok és egyéb jómódú polgárok közül kerültek ki. Neves személyek is megfordultak a szigeten, többek között Bánffy Dezső, Wekerle Sándor, Kamermayer Károly polgármester, Trefort Ágoston kultuszminiszter, Korányi Sándor orvosprofesszor, Ráth Mór, a Coburg hercegi pár, a Teleki-, Semsey-, Pejacsevich-, Jeszenszky-, Vay-, Mednyánszky családok tagjai.[23] A korabeli lapok szívesen közöltek tudósításokat a szigeten folyó élénk társasági életről.
A Margit-szigeten írók, művészek is gyakran megfordultak. A legismertebb szigeti lakos Arany János volt, aki élete utolsó nyarait mind itt töltötte, és számos alkotása is a szigeten született, például a Toldi szerelme. Aranynak a felsőszigeti vendéglőben volt törzsasztala, ahol megfordult Pulszky Ferenc, Szilágyi Sándor.[23] Rajtuk kívül Jászai Mari, Csillag Teréz, Lotz Károly, Tőry Emil, Ábrányi Károly is járt, vagy lakott a szigeten,[23] és 1863-ban Richard Wagner is részt vett a majálison.[11]
Az 1880-90-es években az arisztokraták helyét egyre inkább a jómódú polgárság vette át, egy lap 1885-ben azt írta, hogy „régebben a főváros színe-java, a legelőkelőbb társaság minden héten háromszor-négyszer tömegesen járt ki a szigetre... A Margitsziget jelenleg polgári családokat lát vendégül nagyobb számban. Mindamellett distinguált hely marad ez mindenkor.”, egy másik lap szerint pedig a pénzarisztokrácia térfoglalása ellen minden berzenkedés hiába való.[22] A Margit-szigetet külföldiek is előszeretettel keresték fel, főleg a gyógyvíz miatt.[22]
20. század
A II. világháború előtt
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/Joseph_August_of_Austria_%281872-1962%29_in_1917.jpg/220px-Joseph_August_of_Austria_%281872-1962%29_in_1917.jpg)
A második világháború előtt a sziget fénykorát élte. A század legelején megépült a szigetre vezető szárnyhíd, ami miatt az odalátogatók száma drasztikusan megnőtt annak ellenére, hogy a szigetre belépődíjat kellett fizetni. Élénk volt a fürdő forgalma, akárcsak a vendéglőké. A nagy forgalmat elősegítette a millenniumi ünnepségek alatti és utáni népszerűsége a szigetnek.
A szárnyhíd
A sziget történetében jelentős fordulópont volt az 1900-as év, mert ezév augusztus 20-ától már gyalog is meg lehetett közelíteni, mivel megépült a már 24 évvel korábban elkészült Margit hídról levezető szárnyhíd.[24]
Hogy addig nem épült ilyen levezető híd, annak az volt az oka, hogy a Budai- (Kis-) sziget Buda város tulajdonában volt, és csak ekkor került ajándékozás révén József főherceg birtokába, aki feltöltéssel hozzácsatoltatta a főszigethez.[22] 1899 nyarán kezdték meg a szárnyhíd megépítését, melyre a magyar állam és a főherceg szerződést is kötött. Az építkezés 680 000 koronába került, ebből 400 000 koronát a főherceg fizetett.[22] A két sziget közötti feltöltés mintegy 25 holddal növelte meg a Margit-sziget területét.[22]
Tulajdonosváltás
Benedek Elek már 1894-ben javasolta a Fővárosi Lapokban megjelent írásában, hogy vegyék meg a szigetet a főhercegtől, mert így nem csak a jómódúak, de mindenki előtt nyitva állhatna.[22]
1905-től József Károly fia, József Ágost főherceg, kormányzó volt a tulajdonos,[10] akitől a Fővárosi Közmunkák Tanácsa (FKT) vásárolta meg a szigetet az 1908. évi XLVIII. törvény értelmében, 11 millió koronáért, és közkertté nyilvánították.[10][1] A Margit-szigetet ekkor először a III. kerülethez, majd a XIII-hoz csatolták.[10] A Tanácsköztársaság idején megnyitották a nagyközönség számára, ekkor lehetett először ingyen kilátogatni a szigetre.[1] 1913. január 1-től a Szent Margitsziget Gyógyfürdő Rt. 60 évre bérbe vette a szigetet.[1]
A két világháború között
1927-ben az FKT házi kezelésbe vette a szigetet, mert úgy látták, fejlesztése csak így megoldható. Befejezték a sziget feltöltését, 50 katasztrális holdat parkosítottak, és 6 km hosszú sétautat építettek. Kiépítették a csatornahálózatot és a vízvezetékeket, és az óbudai oldalra kocsiutat építettek.[1] Ugyanebben az évben megszüntették a lóvasutat, és a sziget forgalmát ekkortól autóbuszokkal bonyolították le.
A sziget északi részén 1939–40-ben, az Árpád híd építésével egyidőben, meghosszabbították a szigetcsúcsot.[25]
Sportélet a szigeten
Már a 19. század végétől, de főleg az 1920-as évektől élénk sportélet zajlott a szigeten, egyaránt kedvelt helye lett az evezősöknek, teniszezőknek, úszóknak és lovaspólózóknak.[10] A Neptun Evezősegylet csónakháza még a Festő-szigeten épült meg 1884-ben.[1] 1928-ban megnyitották a lovaspólópályát.
A sziget sportlétesítményei főleg a nyugati oldalon, a feltöltéssel létrejött sávban épültek meg.[25]
A szárnyhíd felől érkezve baloldalt a Margitszigeti Atlétikai Centrum áll. A 20. század elején ennek helyén a Magyar Athletikai Club (MAC) épületei álltak. Ezek között klubépület, atlétikai pálya és több teniszpálya szerepelt, tribünökkel. A MAC-nak, – ami a kor legelőkelőbb sportklubjának számított – már korábban voltak teniszpályái és csónakháza a szigeten és 1892 óta evezősversenyeket is tartottak. A MAC 20. század elejei klubházát 1901-ben tervezte meg Korb és Griel. A klubház fachwerk-stílusban épült épület volt, kilátótoronnyal. Ezeket az épületeket azonban mintegy 30 évvel később le kellett bontani, mert életveszélyessé váltak.[26]
Ezután az egyesület a pályáitól északra álló szecessziós épületbe költözött, amit 1912-ben a szigetet üzemeltető részvénytársaság igazgatósága részére építettek, majd a Spolarich-féle vendéglő működött benne. Azonban ez az épület is elpusztult a háborúban. Az új tribünöket 1941-ben Hübner Tibor építette meg, de a háború miatt új klubház már nem épült, és a meglévő épületek is súlyosan megrongálódtak. Az újjáépítés után az Úttörőstadion működött itt.[26]
1929-ben írtak ki tervpályázatot az első magyar fedett versenyuszodára, amit Hajós Alfréd olimpikon építész nyert meg, és az uszoda 1930 végére el is készült. [1][26] 1937-ben Csonka Ferenc tervei alapján északi irányban több medencés nyitott uszodával bővítették, a sportlétesítményt 1950-ben újjá kellett építeni a háborús károk miatt; 1975 óta Hajós nevét viseli.[26] Építése idején heves vitákat váltott ki, hogy miért a szigeten építik fel, mivel több sportág képviselői– köztük a lovaspólósok – féltek attól, hogy az uszoda az ő rovásukra fog terjeszkedni.
Egyéb épületek
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Budapest_Donauinsel_2.jpg/220px-Budapest_Donauinsel_2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Danubius_Grand_Hotel_Margitsziget_f%C5%91bej%C3%A1rata.jpg/220px-Danubius_Grand_Hotel_Margitsziget_f%C5%91bej%C3%A1rata.jpg)
A Margit-szigeten a 20. században is készültek olyan új épületek, amiket nem a sportélet számára készítettek, így 1911-ben a Víztorony, Zielinski Szilárd alkotása.[1] 1921-ben készült el Janáky István tervei alapján a Palatinus Strandfürdő.[1] Ez annyira népszerű volt, hogy 1937-ben már bővíteni kellett.[1]
1936-ban állították fel a marosvásárhelyi zenélő kút másolatát.[1] A két világháború között a szórakozóhelyek és a szabadtéri színpad is megjelent a szigeten.
A második világháború előtt több olyan épülete is volt a szigetnek, amik vagy a többszörös átépítés, vagy az elavultság vagy a háborús károk miatt ma már nem léteznek. Ilyen volt rögtön a szárnyhíd és a virágkörönd utáni 7 méter széles fedett sétány, ami az alsószigeti vendéglőhöz és a kávéházhoz vezetett. A fedett sétány védett az eső ellen és egy 21 méter hosszú csarnokban végződött, az 1920-as években bontották le.[24][25]
Az alsószigeti vendéglő Ybl Miklós tervei alapján készült, fedett és nyitott teraszai is voltak. Az épület az 1930-as évektől Casino néven működött és az idők folyamán számtalan átépítésen esett át.[24] A vendéglőtől jobbkézre állt a kávéház, ami kissé stílusidegenül, svájcinak nevezett stílusban épült még az 1896-os ezredévi kiállítás idején, vadászati pavilonként. A Városligetből került a szigetre.[24]
A Hajós Alfréd uszoda után, a főút baloldalán álló klinkertéglás épület az 1936-ban, Vidor Emil tervei alapján épült ásványvíz-palackozó üzem. Eredetileg a sziget felső részén állt, de ott az üzem már útjában volt a szállodai bővítéseknek.[27] Ettől északnyugatra áll az Országos Földhitelintézet klubháza, ami 1938-ban készült el Padányi Gulyás Jenő tervei alapján.[27] Ezen épület után a főúttól aszfaltos út ágazik el balra, a budai part felé. Itt működött egykor a Vörösmarty kertmozi, ma kisebb parkocska van a helyén. A mellékúton beljebb haladva látható az 1938-ban épült sportház a Lipótvárosi Casino számára. Deli és Faragó tervezte. Pár év múlva a Futura Áruforgalmi Rt. klubháza lett, ma pedig szigeti rendőrőrs és irodák működnek benne.[27] Ettől az épülettől délre egy Heinrich Jenő tervezte épület áll, amit 1941-ben építettek a Pénzintézeti Központ számára sportháznak.[27]
Idegenforgalom és neves vendégek
A sziget a 20. század első felében is megőrizte népszerűségét a művészek körében, törzsvendége volt többek között Krúdy Gyula, Bródy Sándor, Kárpáti Aurél, Szép Ernő, Molnár Ferenc, Márai Sándor.[23]
A 20. század első évtizedében évente 1100-1200 ember hosszabb ideig lakott a szállodákban, a napi látogatók száma pedig kitette az évi 100 000 főt.[24] Több neves étterem működött a szigeten: Spolarich, New York, Márkus vendéglő, Póló Bár a volt főhercegi kastélyban, és a Casino.[1]
A II. világháború után
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Manczi_h%C3%ADd_1947.jpg/220px-Manczi_h%C3%ADd_1947.jpg)
A háború vége nagy változásokat hozott a sziget életében. 1945-ben eltörölték a belépőjegyet.[10] A háború nagy károkat okozott a szigeten, nem csak az épületekben, de a növényzetben is. Szinte minden épület károsodott és sok fa is kidőlt.[10] A felrobbantott Margit híd helyett először 1945 tavaszán egy cölöphíd épült de ezt ősszel elbontották, a cölöpöket 1946 elején elvitte a jeges ár.[28] A Lukács fürdőtől a szigeten át vezetett a mai Radnóti utcáig. Helyére egy pontonhíd került, melyet az emberek a Margit beceneve nyomán Manci hídnak nevezték el. Ezt a hidat a Margit-híd újjáépülte után 1948-ban elbontották.
A romos épületek egy részét újjáépítették, más részüket lebontották, némelyek helyére új épületeket emeltek. A Margit fürdőt 1958-ban bontották le, helyén 1979-ben nyilt meg a modern Thermal Szálloda, mely ma (2021-ben) a Danubius hotellánc kezében van Thermal Margaret Island Ensana Health Spa Hotel néven.[29] Újjá kellett építeni a Margitszigeti Nagyszállót is, amely később több néven is üzemelt, jelenleg (2021) Grand Margaret Island Ensana Health Spa Hotelként működik.[29]
A sziget északi részén lévő zenélő kutat 1954-ben Pfannl Egon tervei alapján restauráltak.[1] 1960-ban az egykori lovaspólópálya helyét parkosították és játszóterek létesültek.[30]
1962-ben adták át a sziget déli végén álló szökőkutat, melyet esetenként színes fényekkel is megvilágítottak.[25] 1972-ben, Buda, Óbuda és Pest egyesítésének 100. évfordulójára készült el a centenáriumi emlékmű, mely a szárnyhíd utáni legelső látnivaló a szigeten, egy virágkörönd közepén áll.[25] 1999-ben az Atlétikai Centrumban tartották a az öttusa-világbajnokság versenyeinek egy részét. [26]
21. század
Jegyzetek
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p q r s BPL 2. kötet, 109-113. oldal
- ↑ a b c d e f g h i Gál 8-9. oldal
- ↑ a b c d e f g h i Gál 16-17. oldal
- ↑ Kanyó Ferenc: A boldog Erzsébet. Egy zárdából megszöktetett Árpád-házi hercegnő kalandos élete. Múlt-kor, 92-97.
- ↑ a b c d e f Gál 12-13. oldal
- ↑ a b c d Gál 14-15. oldal
- ↑ a b c d e f g Gál 18-19. oldal
- ↑ Gombos 199. oldal
- ↑ a b c d e f Gombos 200. oldal
- ↑ a b c d e f g h i Gál 10-11. oldal
- ↑ a b c d e f g h i j k Gál 20-21. oldal
- ↑ Gombos 201. oldal
- ↑ a b Gombos 202. oldal
- ↑ a b c d Gombos 203. oldal
- ↑ Gombos 204. oldal
- ↑ a b c Gombos 205. oldal
- ↑ a b c d Gombos 206. oldal
- ↑ a b c d e f g Gombos 207. oldal
- ↑ a b c d e f g h Gál, 22-23. oldal
- ↑ a b c d e f Gál, 24-25. oldal
- ↑ Bécs–Budapest. Műszaki haladás és városfejlődés a 19. században - Várostörténeti tanulmányok 8. (Budapest-Bécs, 2005) Vadas Ferenc: Duna-szabályozás és rakpartépítés Budapesten - Hungaricana online archívum
- ↑ a b c d e f g Gál, 28-29. oldal
- ↑ a b c d Gál, 26-27. oldal
- ↑ a b c d e Gál, 30-31. oldal
- ↑ a b c d e Gál, 32-33. oldal
- ↑ a b c d e Gál, 34-35. oldal
- ↑ a b c d Gál, 36-37. oldal
- ↑ ideiglenes cölöphíd
- ↑ a b http://www.danubiushotels.hu/szallodak-budapest
- ↑ Gál, 38-39. oldal
Források
- ↑ BPL: Budapest lexikon. Budapest: Akadémiai Kiadó (1993). ISBN 963 05 6410 6
- ↑ Gál: Gál Éva. Margitsziget. Budapest Főváros Önkormányzata Főpolgármesteri Hivatal (2000). ISBN 963 9170 12 7
- ↑ Gombos: Gombos Zoltán. Régi kertek Pesten és Budán. Budapest: Natura (1974). ISBN 963 233 004 8