compromis
Etimologie
Din franceză compromis.
Pronunție
- AFI: /kom.pro'mis/
Substantiv
Declinarea substantivului compromis | ||
n. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | compromis | compromisuri |
Articulat | compromisul | compromisurile |
Genitiv-Dativ | compromisului | compromisurilor |
Vocativ | compromisule | compromisurilor |
- înțelegere, acord bazat pe cedări reciproce; concesie.
- înțelegere între două sau mai multe persoane sau state de a supune unui arbitru rezolvarea litigiului dintre ele.
Traduceri
Traduceri
|
|
Etimologie
Din a compromite.
Pronunție
- AFI: /kom.pro'mis/
Adjectiv
Declinarea adjectivului compromis | ||
Singular | Plural | |
Masculin | compromis | compromiși |
Feminin | compromisă | compromise |
Neutru | compromis | compromise |
- (despre oameni) cu reputația pătată; discreditat.
- primejduit, stricat.
Traduceri
Traduceri
Referințe
- DEX '98 via DEX online