Поліперхон: відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [неперевірена версія] |
Вилучено вміст Додано вміст
D'ohBot (обговорення | внесок) м робот додав: ar:بوليبيرخون |
Erud (обговорення | внесок) м вікіфікація |
||
Рядок 4:
Народився у Тимфеї. Брав участь у битвах при Іссе і Гавгамелах, командував у Бактрії і супроводжував Александра в індійському поході. У 324 р. він з ветеранами повернувся у [[Стародавня Македонія|Македонію]].
У [[319 до н. е.]], після смерті [[Пердікка (діадох)|Пердікки]] та [[Антипатр]]а, імперським регентом став Полісперхон. Однак його не визнали [[Антиґон Одноокий]], [[Лісімах]] та [[Кассандр (цар Македонії)|Кассанд]]р, син Антипатра. Останній у [[318 до н. е.]] підняв повстання у Греції. Полісперхонт з 20-тисячною армією переплив на [[Пелопоннес]]. Тут його справи складалися несприятливо — він був змушений відійти від Мегалополя, який намагався захопити. Трохи пізніше Полісперхонт повалив олігархію в [[Афіни|Афінах]] і уклав союз з царицею Олімпіадою, матір'ю Александра Великого. Однак утримати Афіни у своїх руках йому не вдалося.
Полісперхонт воював з Касандром у 316 і 314 до н. е., потім у 310 р. він уклав з ним мир, повернувся на Пелопоннес і підпорядкував собі Мегаріду, Ахайю, Аргос та Еліду. Полісперхон вирішив, виставивши попереду свого війська Геракла, відвоювати Македонію, що дуже втомилась від нескінченних воєн діадохів. З армією у 20 тисяч піхоти, тисячі кінноти і Геракла, сина Александра Великого, він підійшов до кордонів Македонії, де правив Кассандр, який проте не насмілювався іменувати себе царем. Кассандр затіяв переговори з Полісперхонтом, в ході яких пообіцяв взяти його сторону на Пелопоннесі в обмін на життя спадкоємця македонського трону. Угода відбулася. У 309 до н. е. після розкішного бенкету Геракла і його мати Барсіну задушили за розпорядженням Полісперхона. З цього часу не залишилося спадкоємців і продовжувачів династії Аргеадів, [[Філіпп II Македонський|Філіппа ІІ]] та Александра Великого, що правили Македонією більше 4-х століть.<ref>http://www.peoples.ru/state/politics/heracles_heracles/index.html</ref>
|