Мошинський Євген Іванович
Євге́н Іва́нович Мошин́ський (13 грудня 1881 с. Городище, Сквирський повіт, Київська губернія — † 29 липня 1925, м. Лунинець, Поліське воєводство, Польська Республіка, зараз Білорусь) — генерал-хорунжий Армії УНР.
Євген Іванович Мошинський | |
---|---|
![]() ![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 13 грудня 1881 с. Городище, Сквирський повіт, Київська губернія. |
Смерть | 29 липня 1925 (43 роки) м. Лунинець, Поліське воєводство, Польська Республіка, (зараз ![]() |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Війни / битви | Перша Світова війна Українсько-радянська війна |
Командування | |
начальник Законодавчої управи Головного військово-юридичного управління Військового міністерства УНР. | |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
ред.Походив з селян с. Городище Сквирського повіту Київської губернії.
В Російській армії
ред.30 вересня 1902 р. був покликаний на військову службу до 165-го піхотного Луцького полку (Київ) на правах однорічника 2-го розряду. 31 серпня 1903 р. вступив до Чугуївського піхотного юнкерського училища, яке закінчив 26 лютого 1906 р. першим — з занесенням на мармурову дошку. Після закінчення училища служив у 131-му піхотному Тираспольському полку.
7 грудня 1906 р. — 2 червня 1907 р. викладав російську мову у школі підпрапорщиків 33-ї піхотної дивізії. 20 червня—5 вересня 1907 р. був відряджений у справі охорони кордону в с. Каракурт Карської області. 2 лютого 1908 р. перевівся до Ковненської фортечної артилерії.
26 вересня 1911 р. після вступних іспитів був зарахований до Олександрівської Військово-юридичної академії. З 31 серпня 1913 р — штабс-капітан. 26 травня 1914 р. закінчив академію за 1-м розрядом. Поступив у розпорядження Головного Військово-судового управління.
З початком Першої світової війни за власним бажанням повернувся до Ковненської фортечної артилерії, де прийняв роту. Брав участь у боях за фортецю Ковно. З 24 жовтня 1915 р. був переведений на військово-прокурорську посаду до корпусного суду 4-го армійського корпусу. З вересня 1915 р. обіймав посади військового слідчого 35-го, 31-го, 1-го Гвардійського корпусів, Окремої армії. З 21 серпня 1917 рр. — товариш військового прокурора Південно-Західного фронту. З 6 серпня 1917 р. — підполковник.
На службі Україні
ред.З 1 січня 1918 р. — начальник кодифікаційного відділу Судового управління Генерального військового секретаріату УНР. З 09 серпня 1918 р. — начальник юрисконсульського відділу Головної військово-юридичної управи Військового міністерства Української Держави. З 1 вересня 1918 р. — товариш прокурора Київського військового вищого суду.
З 23 березня 1919 р. — начальник Законодавчої управи Головного військово-юридичного управління Військового міністерства УНР. З 14 червня 1919 р. — начальник Головного військово-юридичного управління та головний військовий прокурор УНР. З 31 січня 1920 р. — начальник Головного військово-юридичного управління. З 5 жовтня 1920 р. — генерал-хорунжий. Літом 1921 Головний військовий прокурор УНР Мошинський розробив Положення про повстанський суд та Присяжну обітницю.
Помер та похований у м. Лунинець на Поліссі.
Джерела та література
ред.- О. М. Колянчук. Мошинський Євген Іванович [Архівовано 27 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 95. — ISBN 978-966-00-1061-1.
- ЦДАВОУ. — Ф. 4587. — Оп. 1. — Спр. 4. — С. 25
- Середа М. Отаман Козир-Зірка//Літопис Червоної Калини. — Львів. — 1930. — Ч. 11. — С. 11-13
- Незабытые могилы. — Москва. — 2004. — Т. 4. — С. 664.
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — ISBN 966-8201-26-4.
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга II. — К. : Темпора, 2011. — 355 с. — ISBN 978-617-569-041-3.
- Довідник з історії України / за ред. І. З. Підкови, Р. М. Шуста. — К. : Генеза, 2001. — ISBN 966-504-439-7.
- Мошинський Євген Іванович. (рос.) // grwar.ru — Російська імператорська армія в Першій світовій війні.