Bombardier Transportation
Bombardier Transportation — колишній канадський виробник рухомого складу та залізничного транспорту зі штаб-квартирою у Берліні, Німеччина.
Bombardier Transportation | |
Галузь промисловості | залізничний транспорт |
---|---|
Дата створення / заснування | 1974 |
Країна |
![]() |
Член у | i-Trans Кластерd, Association of German Transport Companiesd[1][2], Міжнародний союз громадського транспорту[3], Verband der Bahnindustried[2], Allianz pro Schiened[2], Deutsches Verkehrsforumd[2] і mofaird[2] |
Організаційно-правова форма | GmbH |
Власник | Alstom |
Батьківська організація | Bombardier і Alstom |
Є власником | Alstom Pojazdy Szynowed, Canadian Car and Foundryd і Willesden TMDd |
Розташування штаб-квартири | Берлін |
Кількість працівників | 33 800 осіб |
На заміну | Adtranz і Strømmens Værkstedd |
Каталожний код | P0EF |
Отримані відзнаки | |
Продукція | локомотив, трамвай і залізнична сигналізація |
Приєднався до | Alstom |
Кількість підписників у соціальних мережах | 23 635 |
Ідентифікатор великого блоку MAC-адрес | 0011BD |
![]() |
Це була одна з найбільших у світі компаній з виробництва та обслуговування залізничних транспортних засобів та обладнання. Компанія Bombardier Transportation мала багато регіональних офісів, виробничих і розвивальних потужностей по всьому світу. [4][5] Вона виробляла широкий асортимент продукції, включаючи пасажирські залізничні транспортні засоби, локомотиви, візки, двигуни та засоби управління. У лютому 2020 року у компанії було 36 000 співробітників та 63 виробничі та інженерні підприємства по всьому світу. [6]
29 січня 2021 року дочірнє відділення та залізничне обладнання Bombardier Inc., компанія була придбана французьким виробником Alstom.
Історія
ред.XX століття
ред.У залізничний бізнес компанія Bombardier увійшла в 1970 році, придбавши австрійського виробника моторолерів і трамваїв Lohner-Werke[en] і її дочірню компанію, виробника двигунів Lohner-Rotax. Нафтова криза 1973 року змусила Bombardier скоротити виробництво снігоходів вдвічі. Було вирішено використовувати надлишкові виробничі потужності і ноу-хау компанії для виробництва рухомого складу. Уже в наступному 1974 році Bombardier Transportation отримало від агентства громадського транспорту Société de transport de Montréal[en] (STM) своє перше замовлення на виробництво 423 одиниць рухомого складу для метрополітену, що будувався у Монреалі. [7] Ядро транспортної групи було сформовано в 1976 році після покупки виробника локомотивів і дизельних двигунів Montreal Locomotive Works[en]. [8]
У 1982 році Bombardier отримує замовлення на суму в $ 1 млрд доларів на поставку 825 одиниць рухомого складу для Управління транспорту Нью-Йорка[en], ставши північноамериканським лідером в цій галузі. У 1987 році Bombardier купив активи американських виробників вагонів Budd Company[en] і Pullman Company[en]. [9] У другій половині 1980-х років Bombardier Transportation зміцнила свої позиції в Європі, придбавши в 1986 році 45% бельгійської компанії La Brugeoise et Nivelles[en] [7] і в 1989 році французьку ANF Industrie[en]. [7] В 1988 році MLW WorthingtonLtd. Був проданий General Electric, яка припинила роботу в Канаді в 1993 році.
У 1990 році придбано британську компанію Horbury railway works[en], [10] що пізніше перейменована на Bombardier Prorail [11] (закрита в 2005 році). В 1991 році була сформована група Bombardier Eurorail, що об'єднала європейські дочірні суспільства компанії; BN, ANF-Industrie, Prorail і Bombardier Wien Schienenfahrzeuge (BWS, колишня Lohner-Werke). [12][13] В 1992 році група придбала в уряду Онтаріо канадського виробника рухомого складу Urban Transportation Development Corporation (UTDC) і викупила у мексиканського уряду найбільшого в Мексиці виробника залізничного рухомого складу Concarril[en] [14]
В 1995 році була придбана німецька компанія Waggonfabrik Talbot[en], що дозволило посилити позиції Bombardier в Європі, найбільшому у світі ринку залізничного рухомого складу. В 1998 році група купила провідного виробника залізничного обладнання колишньої Східної Німеччини Deutsche Waggonbau[de] AG (DWA), включаючи шість заводів w Німеччині, її дочірню швейцарську компанію Ateliers de Constructions Mécaniques і підрозділ в Чехії. [10][15]
XXI століття
ред.В 2001 році Bombardier Transportation викупила у DaimlerChrysler великого міжнародного виробника устаткування для залізничного транспорту Adtranz, ставши лідером у Західній Європі з виробництва і обслуговування залізничного обладнання. Через рік Bombardier переводить свою штаб-квартиру транспортного підрозділу з Монреаля (Канада) до Берліна (Німеччина), бажаючи посилити позиції на європейському ринку обладнання для залізничного транспорту, найбільшому у світі. [10] Приєднання було схвалено комісією ЄС з конкуренції при виконанні низку умов, а саме вихід Bombardier зі спільного підприємства Adtranz/Stadler Stadler Pankow GmbH (продано Stadler Rail), збереженні Kiepe Electric[en] постачальником та ELIN[de] партнером протягом декількох років після операції. [16] Приєднання Adtranz зробило Bombardier виробником локомотивів поряд з існуючими лінійками вантажних вагонів, багатоцільових поїздів і трамваїв, а також вивело групу в бізнес з виробництва електричних двигунів.
Після придбання Adtranz в 2001 році Bombardier Transportation зробила основний упор в своїй стратегію на Європу, зберігши кілька заводами в Північній Америці для меншого північноамериканського ринку: [17]
- Виробництво вагонних візків було зосереджено у Зігені (Німеччина), Дербі (Англія) і на колишньому заводі ANF у Креспені[en] (Франція);
- Виробництво кузовів вагонів було зосереджено у Баутцені і Герліц (Німеччина), Кальмарі (Швеція, завод був куплений в 2001 році і закритий в 2005), Дербі і Брюгге (Бельгія);
- Для остаточного складання були обрані заводи в Аахені і Геннігсдорфі (Німеччина), Амадорі (Португалія), Дербі, Креспене, Брюгге, Кальмарі і Праттельн (Швейцарія).
Крім того, деякі заводів мали спеціалізовані виробничі ролі, в тому числі, в Ческа-Липа (Чехія) та Вроцлаві (Польща), які стали постачальниками деталей і зварних конструкцій, заводи у Відні (Австрія) і Баутцені, що стали спеціалізуватися на виробництві Легких залізничних транспортних засобів (LRV), в той час як двоповерхові поїзди для німецького ринку було вирішено виготовляти в Герліц. Інші заводи були повністю або частково закриті. [18][19]
В 2004 році через надлишок потужностей з виробництва пасажирських поїздів Bombardier оголосив про програму реструктуризації, яка призвела до закриття кількох заводів; В тому числі, була закрита ділянка виробництва візків у Дербі та Вейкфілді, об'єкт технічного обслуговування у Донкастері; заводи у Праттельн, Кальмарі, Амадорі, Галле і Фечау. [18][20]
Наприкінці 2012 року Bombardier оголосив про закриття заводу в Аахені і скорочення чисельності робочої сили транспортного підрозділу на 1200 осіб. [21][22]
В 2014 році компанія отримала два великих замовлення: на 365 вагонів для Bay Area Rapid Transit (BART) [23] і контракт на суму 1,3 млрд фунтів стерлінгів з корпорацією Transport for London на постачання 65 поїздів Alstom Aventra для Crossrail і будівництво Ремонтного депо в Олд-Оук-Коммон[en] [24]
У січні 2014 року уряд Угорщини націоналізував збиткове і маловикористовуваний підрозділ Bombardier в Дунакесі, придбавши 64,9% акцій за $ 7,8 млн. [25] У травні 2014 року Bombardier купила 100% акцій Rail Signaling Service (RSS), австралійської компанії, що спеціалізується на проектуванні та побудові рішень для передачі залізничної сигналізації. [26] У грудні 2015 року було закрито завод RSS у Меріборо. [27]
У травні 2015 року материнська компанія Bombardier Inc. оголосила, що має намір виділити Bombardier Transportation як окрему публічно торгуєму компанію, зберігаючи при цьому контроль як мажоритарний акціонер. [28] Лутц Бертлінген, президент і головний виконавчий директор Bombardier Transportation, заявив, що через це рішення компанія стане гибшою у своїй фінансовій політиці, а також потенційних придбань, що має дозволити їй краще підготуватися до очікуваного виходу на європейський ринок китайської компанії CRRC[en]. [29] IPO планувалося на кінець 2015 року. [30] Наприкінці 2015 року державний інвестор Caisse de dépôt et placement du Québec[en] (CDPQ) придбав частку в Bombardier Transportation за $ 1,5 млрд. Інвестиції, спочатку представлених 30% акцій, пізніше були оцінені в $ 5 млрд. Продаж частково потрібна була для продовження фінансування програми C-Series з боку материнської компанії, що втратила в 2015 році $ 4,6 млрд. [31][32]
Наприкінці 2015 року Національна залізнична компанія Бельгії[en] уклала з консорціумом Bombardier/Alstom великий контракт на суму € 3,3 млрд на поставку тисяча триста шістдесят два двоповерхових пасажирських вагонів M7, на частку Bombardier довелося близько € 2,1 млрд. [33]
У серпні 2016 року Bombardier відкрив виробничу дільницю площею 6000 м² в Йоганнесбурзі (ПАР), що спеціалізується на виробництві електричного тягового обладнання (Mitrac). [34]
У грудні 2016, коли мова зайшла про 'складне ринкове становище', Bombardier оголосив про наміри 'стратегічної перебудови', через яку має бути скорочено до 2500 робочих місць. [35]
Наприкінці 2010-х років Bombardier зазнали додаткові витрати та сплатила штрафи за прострочення поставки нью-йоркському MTA[en], німецьку Deutsche Bahn, швейцарському SBB та London Overground. [36] Аналітики припускають, що з моменту придбання Adtranz, компанії, що вдвічі перевищує розмір Bombardier, Bombardier зазнала організаційні проблеми, на вирішення яких пішли роки. [37]
На 2018 рік Bombardier перетворився на 3-го за величиною виробника залізничного обладнання в Західному світі та на четвертий у світі, поперед нього були CRRC[en], Siemens та Alstom. [38][39][40]
У лютому 2020 року Alstom погодився придбати підрозділ Bombardier Transportation і підписав меморандум про взаєморозуміння між 5,8 та 6,2 млрд євро. Угода потребувала схвалення акціонерами Alstom на зборах, що відбулися у жовтні 2020 року, а також схвалення європейськими регуляторними органами. Основний акціонер Bombardier, Caisse de dépôt et placement du Québec[en], вже погодився на продаж. [41][42] У липні 2020 року Європейська Комісія схвалила продаж. [43] Bombardier Inc. оголосила 1 грудня 2020 року про те, що транзакція буде закрита 29 січня 2021 року на суму 5,5 млрд євро. [44][45]
Примітки
ред.- ↑ https://www.vdv.de/vdv-mitgliederverzeichnis.pdfx?forced=true
- ↑ а б в г д Bundestag Lobby Register / Hrsg.: Deutscher Bundestag — 2022.
- ↑ https://www.uitp.org/all-members?title=&field_member_category_tid=All&field_new_location_tid=3020&page=1
- ↑ Bombardier Inc. Bombardier Transportation Relocates Global Headquarters within Berlin. bombardier.com l. Архів оригіналу за 14 грудня 2018. Процитовано 4 липня 2017.
- ↑ Bombardier Inc. Bombardier Transportation | Phone 4930986070 | Berlin, Germany. 2findlocal.com. Архів оригіналу за 14 грудня 2019. Процитовано 1 березня 2017.
- ↑ About Transportation. Bombardier Inc. Архів оригіналу за 27 лютого 2020. Процитовано 25 лютого 2020.
- ↑ а б в JRTR No.42 (December 2005)
- ↑ Bombardier takes over MLW Railway Gazette International February 1975 page 45
- ↑ Bombardier buys Budd passenger car designs Railway Age October 1987 page 37
- ↑ а б в JRTR 2005, n.42.
- ↑ Bombardier Prorail Limited. investing.businessweek.com. Bloomberg. Архів оригіналу за 14 жовтня 2012. Процитовано 29 червня 2010.
- ↑ Geschiedenis (1855 - ....). www.abvv-bombardier.dommel.be (нід.). ABVV (General Federation of Belgian Labour. Архів оригіналу за 6 липня 2011. Процитовано 29 червня 2011.
- ↑ Miville Tremblay (1994). Le sang jaune de Bombardier: la gestion de Laurent Beaudoin (фр.). PUQ. с. 56. ISBN 9782760520974. Архів оригіналу за 21 вересня 2021. Процитовано 21 вересня 2021.
- ↑ Company News: Mexican Unit To Bombardier. The New York Times. Associated Press. 10 квітня 1992. Архів оригіналу за 8 січня 2014. Процитовано 23 грудня 2013.
- ↑ History, Bombardier in Switzerland (англ.), архів оригіналу за 26 червня 2015, процитовано 24 жовтня 2018 Архівовано червень 26, 2015 на сайті Wayback Machine.
- ↑ Commission clears takeover of ADtranz by Bombardier, subject to commitments, europa.eu (англ.), 3 квітня 2001, архів оригіналу за 2 липня 2006, процитовано 3 травня 2022
- ↑ Not in service: Inside Bombardier's delayed TTC streetcar deliveries. thestar.com. Архів оригіналу за 6 липня 2018. Процитовано 9 жовтня 2017.
- ↑ а б Bombardier Sets Course for the Future With New European Passenger-Vehicle Manufacturing Network Strategy, thefreelibrary.com, Business Wire, 13 листопада 2001, архів оригіналу за 11 квітня 2019, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ The Passenger-Vehicle Manufacturing Network Strategy in Europe (PDF), 2.bombardier.com, Bombardier Transportation, 13 листопада 2001, архів оригіналу (PDF) за 14 October 2013, процитовано 24 жовтня 2018 Архівовано жовтень 14, 2013 на сайті Wayback Machine.
- ↑ David Briginshaw (June 2004), Bombardier addresses overcapacity, findarticles.com, Railway Age, архів оригіналу за 10 липня 2012, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Bombardier Announces Financial Results for the Third Quarter Ended September 30, 2012 (Press release), Bombardier.com, 7 листопада 2012, архів оригіналу за 15 травня 2013 Архівовано травень 15, 2013 на сайті Wayback Machine.
- ↑ Bombardier schließt Bahn-Fahrzeugwerk in Aachen, Die Welt (нім.), 18 жовтня 2012
- ↑ Bombardier wins $639m additional rail car order from San Francisco BART, RailWayTechnology.com, 8 січня 2014, архів оригіналу за 29 грудня 2021, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Contract signed for bombardier to deliver crossrail rolling stock and depot, Crossrail.co.uk (press release), 19 лютого 2014, архів оригіналу за 29 грудня 2021, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Joo, Ference (8 січня 2014), Hungary nationalises Bombardier plant, RailJournal.com, архів оригіналу за 25 серпня 2018, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Bombardier Acquires Australia's Rail Signalling Services (RSS), WallStreet-online.de, 1 травня 2014, архів оригіналу за 29 грудня 2021, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Adcock, Francis (18 грудня 2015), Maryborough train manufacturing base closes after nearly 40 years in operation, 19 finish up work, ABC, архів оригіналу за 6 лютого 2016, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ The Canadian Press (7 травня 2015). Bombardier to spin out rail unit in IPO but maintain control. CBC. Архів оригіналу за 29 грудня 2021. Процитовано 22 вересня 2021.
- ↑ Reguly, Eric (9 червня 2015). Chinese market drives Bombardier Transportation IPO. The Globe and Mail. Архів оригіналу за 29 грудня 2021. Процитовано 22 вересня 2021.
- ↑ Bombardier confirms plans for Transportation IPO, RailWayGazette.com, 7 травня 2015, архів оригіналу за 16 березня 2020, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Caisse de dépôt buys US$1.5-billion stake in Bombardier rail division. Montreal Gazette. 19 листопада 2015. Архів оригіналу за 29 грудня 2021. Процитовано 22 вересня 2021.
- ↑ Frederic Tomesco, Scott Deveau (19 листопада 2015), Bombardier Gets $1.5 Billion Caisse Deal, Drops Rail IPO, Bloomberg, архів оригіналу за 29 грудня 2021, процитовано 22 вересня 2021
- ↑ Sadler, Katie (21 грудня 2015), Belgian National Railways orders 1,362 double-deck train cars, EuropeanRailWayReview.com, архів оригіналу за 16 лютого 2016, процитовано 23 вересня 2021
- ↑ Bombardier opens South African factory, EuropeanRailWayReview.com, 25 серпня 2016, архів оригіналу за 11 листопада 2020, процитовано 23 вересня 2021
- ↑ Reuters (29 червня 2017). Bombardier confirms up to 2,200 job cuts in Germany - BNN Bloomberg. BNN. Архів оригіналу за 20 червня 2019. Процитовано 16 вересня 2019.
- ↑ What went wrong at Bombardier? Everything. montrealgazette (en-CA) . Архів оригіналу за 3 листопада 2021. Процитовано 3 лютого 2021.
- ↑ Tomesco, Frédéric (18 лютого 2020). It's the end of the line for Bombardier Transportation as Alstom buys train-making business. The Gazette. Montreal. Архів оригіналу за 9 березня 2021. Процитовано 22 березня 2021.
- ↑ ALSTOM-SIEMENS: EU TO BLOCK THE DEAL ON ANTITRUST CONCERNS. Bocconi Students Capital Markets (англ.). Архів оригіналу за 15 лютого 2020. Процитовано 17 вересня 2019.
- ↑ Loesche, Dyfed (26 вересня 2017). Chinese Big in Rolling Stock. Statista. Архів оригіналу за 7 січня 2022. Процитовано 23 вересня 2021.
- ↑ World's largest train maker China's CRRC on uphill climb post-merger. Nikkei Asian Review (брит.). Архів оригіналу за 15 вересня 2019. Процитовано 17 вересня 2019.
- ↑ Bombardier sells train-making division to French multinational Alstom. CBC News. 17 лютого 2020. Архів оригіналу за 18 лютого 2020. Процитовано 18 лютого 2020.
- ↑ Alstom to take over Bombardier. Rail Technology. 18 лютого 2020. Процитовано 18 лютого 2020.[недоступне посилання]
- ↑ Alstom's acquisition of Bombardier Transportation cleared by European Commission [Архівовано 25 січня 2021 у Wayback Machine.] Railway Gazette International 1 August 2020
- ↑ Bombardier and Alstom Confirm Receipt of All Necessary Regulatory Approvals to Complete Bombardier Transportation Sale to Alstom. Архів оригіналу за 2 жовтня 2021. Процитовано 23 вересня 2021.
- ↑ Alstom completes Bombardier rail purchase for 5.5 billion euros. Reuters. 29 січня 2021. Архів оригіналу за 24 червня 2021. Процитовано 22 червня 2021.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Bombardier Transportation