Новий закон Архімеда
Новий закон Архімеда — програмний вірш Оксани Забужко, написаний 2000-го року[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Oksana_Zabuzhko-_%E2%80%98Ukrainians_are_fighting_to_free_Europe_from_the_spectre_of_totalitarianism%E2%80%99_-_51926303269.jpg/250px-Oksana_Zabuzhko-_%E2%80%98Ukrainians_are_fighting_to_free_Europe_from_the_spectre_of_totalitarianism%E2%80%99_-_51926303269.jpg)
Цитати про вірш
ред.Вірш, який став нашою «програмою вивільнення жінки», який від початку 2000-го повторюють за нею десяток років на всі тональності жіночі голоси, починається з закону сформульованого чоловіком […]. Варто наголосити два очевидні моменти: по-перше, Забужко проголошує новий (!) закон Архімеда, а по-друге, в науці є аксіома Архімеда (тут саме про неї йдеться), яку поетеса робить Законом (!). Бо ніщо в її світі не має права існувати бездоказово[2]. — З есею «Оксана Забужко» |
|||||
— Ганна Улюра |
«Не руш моїх кіл — мої кола тобі не належать». |
|||||
— Ганна Улюра |
Коли вона в поезії хоче описати якийсь свій страх, поруч вирине образ, а то й просто слово – щілина, розрив, пробоїна. Це знак недовіри, причому добровільно надбаної. Та, кого навчили не довіряти, опанувала це мистецтво ідеально. Щілина вирине й на початку цього вірша, саме її зшиватиме пароплавчик, припасовуючи море до небосхилу. І повториться цей акт знову, вже не така зримо, але значно інтимніше: |
|||||
— Ганна Улюра |
Вона забирає собі чужі слова, сфальсифіковані Історією, роблячи їх істинними; вона говорить мовою, що зникла в часі, відмерла; вона говорить мовою привілейованих чоловіків, відвойованою у привілейованих чоловіків; вона говорить мовою яка стала притулком, збереженням себе в умовах тотальності імперій. Бо в цієї репліки три адресати: |
|||||
— Ганна Улюра |
Ця поезія для Оксани Забужко – і символічне звільнення від влади чоловічого авторитету, і пошук альтернативи, і утвердження свободи. Бо ж що таке свобода, як не здатність сказати будь-кому (і передовсім собі самій): ось це – цінне і важливе, і я не дам це зруйнувати[1]. |
|||||
— Ірина Ніколайчук |
— Ірина Ніколайчук |
Примітки
ред.- ↑ а б в Оксана Забужко. Новий закон Архімеда
- ↑ а б в Ніч на Венері, 2020, с. 411
- ↑ Ніч на Венері, 2020, с. 412
Джерела
ред.- Ганна Улюра. Ніч на Венері: 113 письменниць, які сяють у темряві. — Київ: ArtHuss, 2020. — 464 с. — ISBN 978-617-7799-43-5