Олійник Борис Ілліч
український поет і громадський діяч
Борис Ілліч Олійник (нар. 1935) — український поет, перекладач, дійсний член НАНУ, голова Українського фонду культури. Почесний академік Академії мистецтв України. Відомий державний діяч: неодноразово був депутатом Верховних Рад СРСР та України.
Олійник Борис Ілліч | |
![]() | |
![]() | |
![]() |
Цитати
ред.- І взагалі: ко’ б не було рабів,
- Цікаво, чи з'явилися б тирани?
- Смерть не списує вини.
- Страшніше смерті — воля на приколі.
- Коли ти похитнувсь у слові,
- Вважай, що похитнувся у собі.
- На те й дорога, щоб іти.
- А ти гадав: безсмертя — річ проста?
- Так звідки ж ти, Дорого, почалась?
- Народ не візьмеш на макуху.
- Він зоддаля розрізнить чин:
- І хто є син його по духу,
- І хто — по духу! — сучий син.
- Немає у житті середини. Є тільки фланги й тільки — центр.
- Коли минуле спродав на базарі,
- Ти вже продав грядуще і себе!
- Мова — то не просто звуки, витворені відповідними м'язами відповідних органів. Це — голос народу, неповторного тембру й інтонації, що є одним із чинників спадкового механізму… Втрата слуху веде до втрати тембру, отже — власного голосу, що в кінцевому рахунку нівелює народ як неповторне оригінальне явище.
Джерела
ред.- Українська афористика Х-ХХ ст. Під загальною редакцією Івана Драча та Володимира Черняка. — К., Видавничий центр «Просвіта», 2001
- Афоризми відомих українців. — Х.: Фоліо, 2009. — С. 149