Соляріс (фільм, 1972): відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
Скасування редагування № 29398079 користувача Віщун (обговорення) Мітка: Скасування |
|||
(Не показані 10 проміжних версій 9 користувачів) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
⚫ | |||
{{Фільм |
{{Фільм |
||
|українська назва = Соляріс |
|українська назва = Соляріс |
||
Рядок 15: | Рядок 16: | ||
|рік = 1972 |
|рік = 1972 |
||
|ідентифікатор = 0069293 |
|ідентифікатор = 0069293 |
||
}} |
|||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
== Сюжет == |
== Сюжет == |
||
У невизначеному майбутньому психолог Кріс Кельвін прогулюється біля озера коло батьківського будинку. Його відвідує знайомий учений, |
У невизначеному майбутньому психолог Кріс Кельвін прогулюється біля озера коло батьківського будинку. Його відвідує знайомий учений, який показує відео звіту про дослідження планети Соляріс. На цій планеті, покритій океаном, відбуваються дивні явища, але навіть спеціально створена наука солярістика вже багато років не може їх пояснити. Планується згорнути вивчення планети. Свідчення пілота Бертона дають підстави вважати, що океан є мислячою істотою: він стверджує, що в рідині, яка покриває планету, формуються різні реалістичні фігури, зокрема, Бертон бачив образ сина свого загиблого колеги. Одностайної думки учених про ці свідчення немає. Кріса як незалежного дослідника хочуть відправити на станцію біля Соляріса, щоб на основі його звіту скласти остаточне рішення. Кріс спершу відмовляється, та батько переконує його вирушити до Соляріса. |
||
За якийсь час Кріс в автоматичному режимі прибуває на станцію. Там мешкають лише троє учених: Снаут, Сарторіус і Гібарян. Снаут повідомляє про самогубство Гібаряна та попереджає про певні незвичайні явища, які він там побачить. Кельвін переглядає відеозвернення Гібаряна, в якому той пропонує опромінити океан жорстким випромінюванням, тим самим вбивши його. Згодом Кріс дізнається, що станцію відвідують якісь істоти. |
За якийсь час Кріс в автоматичному режимі прибуває на станцію. Там мешкають лише троє учених: Снаут, Сарторіус і Гібарян. Снаут повідомляє про самогубство Гібаряна та попереджає про певні незвичайні явища, які він там побачить. Кельвін переглядає відеозвернення Гібаряна, в якому той пропонує опромінити океан жорстким випромінюванням, тим самим вбивши його. Згодом Кріс дізнається, що станцію відвідують якісь істоти. |
||
Рядок 33: | Рядок 33: | ||
* ''Кріс Кельвін'' — [[Баніоніс Донатас Юозович|Донатас Баніоніс]] |
* ''Кріс Кельвін'' — [[Баніоніс Донатас Юозович|Донатас Баніоніс]] |
||
* ''Харі'' — [[Бондарчук Наталія Сергіївна|Наталя Бондарчук]] |
* ''Харі'' — [[Бондарчук Наталія Сергіївна|Наталя Бондарчук]] |
||
* ''Снаут'' — [[Юрі Ярвет]] |
* ''Снаут'' — [[Юрі Ярвет]] (озвучив [[Володимир Татосов]]) |
||
* ''Сарторіус'' — [[Солоніцин Анатолій Олексійович|Анатолій Солоніцин]] |
* ''Сарторіус'' — [[Солоніцин Анатолій Олексійович|Анатолій Солоніцин]] |
||
* ''Бертон'' — [[Дворжецький Владислав Вацлавович|Владислав Дворжецький]] |
* ''Бертон'' — [[Дворжецький Владислав Вацлавович|Владислав Дворжецький]] |
||
Рядок 44: | Рядок 44: | ||
* ''Оператор'' — [[Юсов Вадим Іванович|Вадим Юсов]] |
* ''Оператор'' — [[Юсов Вадим Іванович|Вадим Юсов]] |
||
* ''Композитор'' — [[Артем'єв Едуард Миколайович|Едуард Артем'єв]] |
* ''Композитор'' — [[Артем'єв Едуард Миколайович|Едуард Артем'єв]] |
||
== Див. також == |
|||
* [[Соляріс (фільм, 2002)]] |
|||
== Примітки == |
== Примітки == |
||
{{reflist|В 1972 році кінокритик Адольф Урбан писав про фільм «Соляріс»: – В перших кадрах фільму «Соляріс» нас чекає не космос, а Земля. Тече струмок, коливаються зелені водорості. Довго тече, довго коливаються. Пливе багряний листок. Так само детально нам покажуть ставок, напівдикий парк, дерев’яний будинок та його меблі. Інтер’єр з пізніми осінніми квітами. Натюрморт з надкушеним яблуком. Зливу – велику, рясну, важку. Пробіжить породистий кінь. Довго нічого або майже нічого не відбувається. Але ми давно вже захопились цікавою кіно-оповіддю. Оповідання давно вже йде. Про що оповідання? Про дивовижну красу та досконалість природи. Про землю та воду, про плоди та траву, про будинок та книги, що зберігають мудрість віків, про старого чоловіка з тихим і спокійним голосом, доброго генія чарівного куточка. Це батько героя. Можна назвати його й інакше – Батько. Як траву – Травою, дощ – Дощем, коня – Конем. Режисер показує їх стільки, скільки потрібно для того, щоб звичайне та буденне стало символом, стало чимось більшим, ніж просто трава, дощ, кінь… Лірична зосередженість піднімається до епосу… = }} |
{{reflist|В 1972 році кінокритик Адольф Урбан писав про фільм «Соляріс»: – В перших кадрах фільму «Соляріс» нас чекає не космос, а Земля. Тече струмок, коливаються зелені водорості. Довго тече, довго коливаються. Пливе багряний листок. Так само детально нам покажуть ставок, напівдикий парк, дерев’яний будинок та його меблі. Інтер’єр з пізніми осінніми квітами. Натюрморт з надкушеним яблуком. Зливу – велику, рясну, важку. Пробіжить породистий кінь. Довго нічого або майже нічого не відбувається. Але ми давно вже захопились цікавою кіно-оповіддю. Оповідання давно вже йде. Про що оповідання? Про дивовижну красу та досконалість природи. Про землю та воду, про плоди та траву, про будинок та книги, що зберігають мудрість віків, про старого чоловіка з тихим і спокійним голосом, доброго генія чарівного куточка. Це батько героя. Можна назвати його й інакше – Батько. Як траву – Травою, дощ – Дощем, коня – Конем. Режисер показує їх стільки, скільки потрібно для того, щоб звичайне та буденне стало символом, стало чимось більшим, ніж просто трава, дощ, кінь… Лірична зосередженість піднімається до епосу… = }} |
||
== Джерела == |
|||
⚫ | |||
⚫ | |||
== Посилання == |
== Посилання == |
||
⚫ | |||
* {{kino-teatr фільм|6573|Соляріс}} |
|||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
{{Бібліоінформація}} |
{{Бібліоінформація}} |
||
{{Фільми Андрія Тарковського}} |
|||
{{Гран-прі Каннського кінофестивалю}} |
{{Гран-прі Каннського кінофестивалю}} |
||
Рядок 73: | Рядок 71: | ||
[[Категорія:Фільми про майбутнє]] |
[[Категорія:Фільми про майбутнє]] |
||
[[Категорія:Фільми студії «Мосфільм»]] |
[[Категорія:Фільми студії «Мосфільм»]] |
||
[[Категорія:Екзистенціалізм у культурі]] |
|||
[[Категорія:Фільми про астронавтів]] |
|||
[[Категорія:Фільми, зняті в Росії]] |
|||
[[Категорія:Фільми, зняті в Україні]] |
Версія за 09:12, 12 березня 2024
Соляріс![]() | |
---|---|
Солярис | |
![]() | |
Жанр | Драма/фантастика |
Режисер | Тарковський Андрій Арсенійович |
Сценарист | Тарковський Андрій Арсенійович, Фрідрих Горенштейн |
На основі | Соляріс |
У головних ролях | Донатас Баніоніс, Наталія Бондарчук, Владислав Дворжецький, Юрій Ярвет, Анатолій Солоніцин, Микола Гринько |
Оператор | Вадим Юсов |
Композитор | Едуард Артем'єв |
Кінокомпанія | Мосфільм |
Дистриб'ютор | MOKÉPd і Netflix |
Тривалість | 165 хв. |
Мова | російська |
Країна | ![]() |
Рік | 1972 |
Кошторис | 1 млн руб |
IMDb | ID 0069293 |
![]() |
Соля́ріс" (рос. «Солярис») — радянський фільм 1972 року режисера Андрія Тарковського за мотивами роману «Соляріс» польського письменника Станіслава Лема.
Сюжет
У невизначеному майбутньому психолог Кріс Кельвін прогулюється біля озера коло батьківського будинку. Його відвідує знайомий учений, який показує відео звіту про дослідження планети Соляріс. На цій планеті, покритій океаном, відбуваються дивні явища, але навіть спеціально створена наука солярістика вже багато років не може їх пояснити. Планується згорнути вивчення планети. Свідчення пілота Бертона дають підстави вважати, що океан є мислячою істотою: він стверджує, що в рідині, яка покриває планету, формуються різні реалістичні фігури, зокрема, Бертон бачив образ сина свого загиблого колеги. Одностайної думки учених про ці свідчення немає. Кріса як незалежного дослідника хочуть відправити на станцію біля Соляріса, щоб на основі його звіту скласти остаточне рішення. Кріс спершу відмовляється, та батько переконує його вирушити до Соляріса.
За якийсь час Кріс в автоматичному режимі прибуває на станцію. Там мешкають лише троє учених: Снаут, Сарторіус і Гібарян. Снаут повідомляє про самогубство Гібаряна та попереджає про певні незвичайні явища, які він там побачить. Кельвін переглядає відеозвернення Гібаряна, в якому той пропонує опромінити океан жорстким випромінюванням, тим самим вбивши його. Згодом Кріс дізнається, що станцію відвідують якісь істоти.
Кельвіну являється образ його дружини Харі, котра десять років тому наклала на себе руки. Вона поводиться, ніби нічого не сталося, Кріс спершу намагається ставитися до її появи спокійно, розуміючи, що вона несправжня. Коли Харі допитується про свою смерть, Кріс вбиває цю подобу померлої, викинувши її в космос на ракеті. Снаут тільки насміхається та пояснює, що це була матеріалізація уявлення Кріса про Харі. Він пояснює — подібні «гості» почали приходити після пробної дії на океан жорстким випромінюванням. Спогади про найзначиміших для жителів станції осіб матеріалізуються і від них неможливо позбавитися. «Гості» виглядають і поводяться точно як люди, але складаються з екзотичної матерії та в разі смерті скоро оживають. Психолог підозрює, що Соляріс сам досліджує людей, присилаючи «гостей».
Харі знову виникає на станції, Кріс безуспішно намагається вбити її та поволі починає ставитися до неї як до справжньої. Снаут користується цим аби вивчити Харі. Він розмірковує з Крісом і Сарторісом про те, що люди насправді не хочуть досліджувати інші світи, вони бажають розширювати Землю до меж Всесвіту. Тож людині потрібна людина, а не іншопланетний розум. Розуміючи, що своїм існуванням вона заподіює Кельвіну страждання, Харі спочатку намагається вбити себе, а після невдач просить Снаута і Сарторіуса знищити її шляхом анігіляції. Дослідники проводять експеримент, відправляючи енцефалограму Кельвіна океану аби той зрозумів як відчуває людина. Океан припиняє присилати «гостей», натомість створює в собі острови. Кельвін зі Снаутом після цього розмірковують про те, що Соляріс повинен лишитися таємницею.
Кріс повертається до батьківського дому. Камера піднімається і стає видно, що насправді це не Земля, а острів посеред Соляріса.
У ролях
- Кріс Кельвін — Донатас Баніоніс
- Харі — Наталя Бондарчук
- Снаут — Юрі Ярвет (озвучив Володимир Татосов)
- Сарторіус — Анатолій Солоніцин
- Бертон — Владислав Дворжецький
- батько Кріса — Микола Гринько
- мати Кріса — Ольга Барнет
Знімальна група
- Режисер — Андрій Тарковський
- Автори сценарію — Андрій Тарковський, Фрідрих Горенштейн
- Оператор — Вадим Юсов
- Композитор — Едуард Артем'єв
Примітки
Джерела
- Шакула Світлана. Феномен кіноактора Владислава Дворжецького. — К. : Вадим Карпенко, 2015.
- Урбан А. В человеческом космосе // Искусство кино. — 1972. — № 5. (рос.)
Посилання
- «Соляріс» на сайті проєкту про Андрія Тарковського. (рос.)
- Фільми 1972
- Фільми Андрія Тарковського
- Фільми — лауреати Гран-прі Каннського кінофестивалю
- Фантастичні фільми 1972
- Фільми російською мовою
- Фільми СРСР 1972
- Науково-фантастичні фільми Російської РФСР
- Екранізації науково-фантастичних літературних творів
- Фільми-драми СРСР
- Екранізації творів Станіслава Лема
- Екранізації фантастичних романів
- Фільми про майбутнє
- Фільми студії «Мосфільм»
- Екзистенціалізм у культурі
- Фільми про астронавтів
- Фільми, зняті в Росії
- Фільми, зняті в Україні