Лунинець: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [очікує на перевірку] |
м Відкинуто редагування 92.253.236.230 (обговорення) до зробленого InternetArchiveBot Мітка: Відкіт |
|||
(Не показані 8 проміжних версій 6 користувачів) | |||
Рядок 39: | Рядок 39: | ||
| рада = |
| рада = |
||
| адреса = |
| адреса = |
||
| |
| вебсторінка = |
||
| голова = |
| голова = |
||
| ремарки = |
| ремарки = |
||
Рядок 86: | Рядок 86: | ||
== Історія == |
== Історія == |
||
Історія давньої Лунинецької землі йде в далеке минуле про що свідчать кургани і стоянки первісних племен. Лунинець вперше згадується в історичних джерелах в [[1449]] році як село Малий Лулин. З [[1471]] село Лулинець належало Неміровичам. У [[1552]] вдова Я. П. Неміровича Ганна Сапежанка передала село своєму прийомному синові польському воєводі С. С. Давойні. З [[1561]] село зветься Лунинець. З 1588 у Новоградському повіті [[Велике князівство Литовське|Великого князівства Литовського]]. В [[1622]], колі Лунинець був подарований Дятловіцькому чоловічому монастирю, село належало Друцьким-Любецьким, Гравжишським, Кунцевичам, Долматам. |
Історія давньої Лунинецької землі йде в далеке минуле про що свідчать кургани і стоянки первісних племен. Лунинець вперше згадується в історичних джерелах в [[1449]] році як село Малий Лулин. З [[1471]] село Лулинець належало Неміровичам. У [[1552]] вдова Я. П. Неміровича Ганна Сапежанка передала село своєму прийомному синові польському воєводі С. С. Давойні. З [[1561]] село зветься Лунинець. З 1588 у Новоградському повіті [[Велике князівство Литовське|Великого князівства Литовського]]. В [[1622]], колі Лунинець був подарований Дятловіцькому чоловічому монастирю, село належало Друцьким-Любецьким, Гравжишським, Кунцевичам, Долматам. |
||
Рядок 93: | Рядок 95: | ||
[[Файл:Belarus-Luninets-Railway Station.jpg|thumb|ліворуч|Залізничний вокзал]] |
[[Файл:Belarus-Luninets-Railway Station.jpg|thumb|ліворуч|Залізничний вокзал]] |
||
У [[1911]]–[[1912]] роках в місті працював вчителем [[Якуб Колас]]. В 1918 році в складі [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]]. У [[1921]]–[[1939]] роках Лунинець входив до складу Польщі і був [[Лунинецький повіт|повітовим центром]] [[Поліське воєводство|Поліського воєводства]]. Розпорядженням Ради Міністрів 4 березня 1926 р. розширено межі міста шляхом приєднання села Лунинець, вилученого зі складу [[Лунинська волость|гміни Лунін]]<ref>[http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19260250148 Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 4 marca 1926 r. o zmianie granic gminy miejskiej Łuniniec w powiecie łuninieckim w województwie poleskiem.] {{ref-pl}}</ref>. З [[1939]] року — у [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] у складі Білоруської РСР. Тоді єврейські школи були закриті, а магазини і банківські рахунки були розграбовані. У [[1940]] році Лунинець отримав статус міста. |
У [[1911]]–[[1912]] роках в місті працював вчителем [[Якуб Колас]]. В 1918 році в складі [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]]. У [[1921]]–[[1939]] роках Лунинець входив до складу Польщі і був [[Лунинецький повіт|повітовим центром]] [[Поліське воєводство|Поліського воєводства]]. Розпорядженням Ради Міністрів 4 березня 1926 р. розширено межі міста шляхом приєднання села Лунинець, вилученого зі складу [[Лунинська волость|гміни Лунін]]<ref>[http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19260250148 Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 4 marca 1926 r. o zmianie granic gminy miejskiej Łuniniec w powiecie łuninieckim w województwie poleskiem.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161221052317/http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19260250148 |date=21 грудня 2016 }} {{ref-pl}}</ref>. З [[1939]] року — у [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] у складі Білоруської РСР. Тоді єврейські школи були закриті, а магазини і банківські рахунки були розграбовані. У [[1940]] році Лунинець отримав статус міста. На теренах Лунинеччини діяло ОУН що належало до Пінського надрайону "Степ" - провідник — «Вірний». |
||
Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] Лунинець був окупований Німеччиною з [[1941]] по [[1944]] рік. Німці захопили контроль над містом у червні 1941 року. У серпні 1941 року майже усі єврейські чоловіки були вбиті, а жінки і діти були переведені в [[гетто]]. За роки окупації в Лунинці і населених пунктах району було розстріляно близько 17000 осіб, у таборах смерті закатовано понад 3000 військовополонених солдатів і офіцерів Червоної армії, до Німеччини примусово вивезли близько 2500 осіб. У Лунинці загинуло 5364 жителі, у тому числі 4244 євреї. |
Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] Лунинець був окупований Німеччиною з [[1941]] по [[1944]] рік. Німці захопили контроль над містом у червні 1941 року. У серпні 1941 року майже усі єврейські чоловіки були вбиті, а жінки і діти були переведені в [[гетто]]. За роки окупації в Лунинці і населених пунктах району було розстріляно близько 17000 осіб, у таборах смерті закатовано понад 3000 військовополонених солдатів і офіцерів Червоної армії, до Німеччини примусово вивезли близько 2500 осіб. У Лунинці загинуло 5364 жителі, у тому числі 4244 євреї. |
||
06 березня 2022 стало відомо, що російськими окупаційними військами в рамках [[Російське вторгнення в Україну (2022)|Російського вторгнення в Україну]] для завдання авіаударів по об'єктах військової та цивільної інфраструктури Київщини й Житомирщини залучались військові літаки [[Су-35C|Су-35С]], [[Су-34]] і [[Су-25]], які підіймалися у небо з аеродромів Барановичі, Лунинець і Ліда, що у [[Білорусь|Білорусі]].<ref>{{Cite web|title=Цивільну інфраструктуру на Київщині та Житомирщині бомбили з аеродромів Білорусі|url=https://24tv.ua/tsivilnu-infrastrukturu-kiyivshhini-zhitomirshhini-bombili-aerodromiv_n1892775|website=24 Канал|accessdate=2022-03-12|language=uk|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312104458/https://24tv.ua/tsivilnu-infrastrukturu-kiyivshhini-zhitomirshhini-bombili-aerodromiv_n1892775}}</ref> |
|||
== Населення == |
== Населення == |
||
Рядок 212: | Рядок 216: | ||
Лунинецький краєзнавчий музей. В Лунинці виходить районна газета «Лунінецкія навіны». |
Лунинецький краєзнавчий музей. В Лунинці виходить районна газета «Лунінецкія навіны». |
||
== |
== Відомі люди == |
||
=== Уродженці === |
=== Уродженці === |
||
Рядок 224: | Рядок 228: | ||
{{reflist|refs= |
{{reflist|refs= |
||
<ref name="клімат">{{cite web|url=https://en.climate-data.org/europe/belarus/brest-region/luniniec-23325/|назва=Luniniec climate: Average Temperature, weather by month, Luniniec weather averages |
<ref name="клімат">{{cite web|url=https://en.climate-data.org/europe/belarus/brest-region/luniniec-23325/|назва=Luniniec climate: Average Temperature, weather by month, Luniniec weather averages|вебсайт=Climate-Data.org|дата-доступу=17 січня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20191017185752/https://en.climate-data.org/europe/belarus/brest-region/luniniec-23325/|мертвий-url=no|дата-архіву=17 жовтня 2019}} {{ref-en}}</ref> |
||
<ref name="населення 2009">{{cite web|url=http://pop-stat.mashke.org/belarus-census.htm|назва=Belarus|автор=|дата=| |
<ref name="населення 2009">{{cite web|url=http://pop-stat.mashke.org/belarus-census.htm|назва=Belarus|автор=|дата=|вебсайт=pop-stat.mashke.org|дата-доступу=23 січня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20191002065531/http://pop-stat.mashke.org/belarus-census.htm|мертвий-url=no|дата-архіву=2 жовтня 2019}} {{ref-en}}</ref> |
||
<ref name="населення 2009 національність">{{cite web|url=http://pop-stat.mashke.org/belarus-ethnic-comm2009.htm|назва=Ethnic composition of Belarus 2009|автор=|дата=| |
<ref name="населення 2009 національність">{{cite web|url=http://pop-stat.mashke.org/belarus-ethnic-comm2009.htm|назва=Ethnic composition of Belarus 2009|автор=|дата=|вебсайт=pop-stat.mashke.org|дата-доступу=23 січня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20160114095101/http://pop-stat.mashke.org/belarus-ethnic-comm2009.htm|мертвий-url=no|дата-архіву=14 січня 2016}} {{ref-en}}</ref> |
||
}} |
}} |
||
Рядок 235: | Рядок 239: | ||
{{Commons|Category:Luninets}} |
{{Commons|Category:Luninets}} |
||
* [https://web.archive.org/web/20130611215659/http://luninets.info/ Міський портал] |
* [https://web.archive.org/web/20130611215659/http://luninets.info/ Міський портал] |
||
* [http://radzima.org/pub/miesta.php?lang=ru&miesta_id1=brlulunc Фотографії] на [[Radzima.org]] |
* [http://radzima.org/pub/miesta.php?lang=ru&miesta_id1=brlulunc Фотографії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070930030458/http://radzima.org/pub/miesta.php?lang=ru&miesta_id1=brlulunc |date=30 вересня 2007 }} на [[Radzima.org]] |
||
* [http://globus.tut.by/luninec/ Фотографії на Globus.tut.by] |
* [http://globus.tut.by/luninec/ Фотографії на Globus.tut.by] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090621084053/http://globus.tut.by/luninec/ |date=21 червня 2009 }} |
||
* [https://web.archive.org/web/20081230073240/http://vnp.hotmail.ru/ Сайт про місто] |
* [https://web.archive.org/web/20081230073240/http://vnp.hotmail.ru/ Сайт про місто] |
||
* [https://web.archive.org/web/20140517195143/http://luninets.net/ фото і відео на luninets.net] |
* [https://web.archive.org/web/20140517195143/http://luninets.net/ фото і відео на luninets.net] |
Поточна версія на 07:36, 21 листопада 2022
Транслітерація назви | Luniniec | ||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Основні дані | |||||
52°15′00″ пн. ш. 26°48′40″ сх. д. / 52.25000° пн. ш. 26.81111° сх. д.Координати: 52°15′00″ пн. ш. 26°48′40″ сх. д. / 52.25000° пн. ш. 26.81111° сх. д. | |||||
Країна |
![]() | ||||
Область | Берестейська область | ||||
Район | Лунинецький район | ||||
Перша згадка | 1449 | ||||
Статус | з 1921 року | ||||
Населення | 23 608 (2009[1]) | ||||
Площа | 55 км² | ||||
Часовий пояс | час у Білорусі | ||||
Поштовий індекс | 225642 | ||||
Телефонний код | +375-1647 | ||||
Висота | 139 м[2] | ||||
Транспорт, відстані | |||||
Найближча залізнична станція | Лунинець | ||||
До Мінська | |||||
- фізична | 250 км | ||||
До обласного центру | |||||
- фізична | 240 км | ||||
![]() | |||||
![]() |
Лунине́ць (біл. Лунінец) — місто (з 1940), центр Лунинецького району Берестейської області Республіки Білорусь. Розташований за 240 км на схід від Берестя і за 250 км на південь від Мінська. Залізничний вузол на лініях, що ведуть на Барановичі, Гомель, Рівне, Берестя. У місті розташований пункт контролю на кордоні з Україною Лунинець — Сарни.
Клімат у населеному пункті вологий континентальний («Dfb» за класифікацією кліматів Кеппена)[3]. Опадів 613 мм на рік[3]. Найменша кількість опадів спостерігається в лютому й сягає у середньому 28 мм[3]. Найбільша кількість опадів випадає в червні — близько 88 мм[3]. Різниця в опадах між сухими та вологими місяцями становить 60 мм[3]. Пересічна температура січня — -5,8 °C, липня — 18,3 °C[3]. Річна амплітуда температур становить 24,1 °C[3].
Клімат | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Середній максимум, °C | −2,8 | −1,5 | 3,3 | 12,2 | 19,2 | 22,6 | 23,6 | 22,9 | 17,9 | 11,4 | 4,4 | −0,2 | 11,1 |
Середня температура, °C | −5,8 | −4,7 | −0,4 | 7,3 | 13,6 | 17,2 | 18,3 | 17,5 | 13,0 | 7,5 | 2,0 | −2,7 | 6,9 |
Середній мінімум, °C | −8,8 | −7,9 | −4,1 | 2,5 | 8,1 | 11,9 | 13,1 | 12,2 | 8,2 | 3,7 | −0,4 | −5,2 | 2,8 |
Норма опадів, мм | 35 | 28 | 30 | 41 | 55 | 88 | 82 | 65 | 57 | 47 | 43 | 42 | 613 |
Джерело: Climate-Data.org (англ.) |
Історія давньої Лунинецької землі йде в далеке минуле про що свідчать кургани і стоянки первісних племен. Лунинець вперше згадується в історичних джерелах в 1449 році як село Малий Лулин. З 1471 село Лулинець належало Неміровичам. У 1552 вдова Я. П. Неміровича Ганна Сапежанка передала село своєму прийомному синові польському воєводі С. С. Давойні. З 1561 село зветься Лунинець. З 1588 у Новоградському повіті Великого князівства Литовського. В 1622, колі Лунинець був подарований Дятловіцькому чоловічому монастирю, село належало Друцьким-Любецьким, Гравжишським, Кунцевичам, Долматам.
Після другого поділу Речі Посполитої у 1793 році Лунинець увійшов у склад Російської імперії. У 1842 майно монастирю було передане в казну, а мешканців перевели в категорію державних селян. 30 грудня 1884 року з Пінську в Лунинець і далі на Барановичі і Ліду пройшов перший товарно-пасажирський потяг. Тоді в невеликому селі Лунинець з'явився залізничний зупинний пункт. У 1885 році було закінчено будівництво лінії Лунинець—Рівне, а в 1886 році введена в експлуатацію лінія Лунинець—Гомель. Побудована у 1905 році станція Лунинець стала крупним залізничним вузлом для чотирьох напрямків.
Після побудови залізниці багато євреїв переїхали в Лунинець з прилеглих містечок. Більшість з них оселилися у своєму кварталі Жамедь і біля ринкової площі. На початку 20 століття єврейське населення містечка становило приблизно 3000 осіб — третину усього населення.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/Belarus-Luninets-Railway_Station.jpg/220px-Belarus-Luninets-Railway_Station.jpg)
У 1911–1912 роках в місті працював вчителем Якуб Колас. В 1918 році в складі Української Народної Республіки. У 1921–1939 роках Лунинець входив до складу Польщі і був повітовим центром Поліського воєводства. Розпорядженням Ради Міністрів 4 березня 1926 р. розширено межі міста шляхом приєднання села Лунинець, вилученого зі складу гміни Лунін[4]. З 1939 року — у СРСР у складі Білоруської РСР. Тоді єврейські школи були закриті, а магазини і банківські рахунки були розграбовані. У 1940 році Лунинець отримав статус міста. На теренах Лунинеччини діяло ОУН що належало до Пінського надрайону "Степ" - провідник — «Вірний».
Під час Другої світової війни Лунинець був окупований Німеччиною з 1941 по 1944 рік. Німці захопили контроль над містом у червні 1941 року. У серпні 1941 року майже усі єврейські чоловіки були вбиті, а жінки і діти були переведені в гетто. За роки окупації в Лунинці і населених пунктах району було розстріляно близько 17000 осіб, у таборах смерті закатовано понад 3000 військовополонених солдатів і офіцерів Червоної армії, до Німеччини примусово вивезли близько 2500 осіб. У Лунинці загинуло 5364 жителі, у тому числі 4244 євреї.
06 березня 2022 стало відомо, що російськими окупаційними військами в рамках Російського вторгнення в Україну для завдання авіаударів по об'єктах військової та цивільної інфраструктури Київщини й Житомирщини залучались військові літаки Су-35С, Су-34 і Су-25, які підіймалися у небо з аеродромів Барановичі, Лунинець і Ліда, що у Білорусі.[5]
За переписом населення Білорусі 2009 року чисельність населення міста становила 23 608 осіб[1].
Розподіл населення за рідною національністю за даними перепису 2009 року[6]:
Національність | Осіб | Відсоток |
---|---|---|
білоруси | 22336 | 94,61 % |
росіяни | 892 | 3,78 % |
українці | 231 | 0,98 % |
поляки | 44 | 0,19 % |
азербайджанці | 33 | 0,14 % |
національність не вказана | 20 | 0,08 % |
вірмени | 6 | 0,03 % |
молдовани | 6 | 0,03 % |
татари | 5 | 0,02 % |
литовці | 5 | 0,02 % |
євреї | 4 | 0,02 % |
казахи | 4 | 0,02 % |
національність не повідомлена | 4 | 0,02 % |
грузини | 3 | 0,01 % |
дві та більше національності | 3 | 0,01 % |
німці | 2 | 0,01 % |
латиші | 2 | 0,01 % |
чуваші | 2 | 0,01 % |
мордва | 2 | 0,01 % |
туркмени | 1 | 0,00 % |
болгари | 1 | 0,00 % |
греки | 1 | 0,00 % |
буряти | 1 | 0,00 % |
Разом | 23608 | 100 % |
- Важливу роль в економіці міста відіграє залізниця. У Лунинці розташоване локомотивне депо і підприємство по обслуговуванню залізничного транспорту.
- Завод з виробництва електродвигунів «Поліссяелектромаш».
- Ремонтно-механічний завод
- Лунинецький молочний завод, який виробляє сухе знежирене молоко.
- Підприємство «Лунинецьліс» і деревообробний комбінат.
- Готель «Юбілейная».
Лунинецький краєзнавчий музей. В Лунинці виходить районна газета «Лунінецкія навіны».
- Спринчан Оксана — білоруська письменниця.
- Макс Корж — білоруський співак та автор пісень.
- Мошинський Євген Іванович — генерал-хорунжий Армії УНР. Помер і похований у Лунинці.
- ↑ а б Belarus. pop-stat.mashke.org. Архів оригіналу за 2 жовтня 2019. Процитовано 23 січня 2020. (англ.)
- ↑ GeoNames — 2005.
- ↑ а б в г д е ж Luniniec climate: Average Temperature, weather by month, Luniniec weather averages. Climate-Data.org. Архів оригіналу за 17 жовтня 2019. Процитовано 17 січня 2020. (англ.)
- ↑ Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 4 marca 1926 r. o zmianie granic gminy miejskiej Łuniniec w powiecie łuninieckim w województwie poleskiem. [Архівовано 21 грудня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- ↑ Цивільну інфраструктуру на Київщині та Житомирщині бомбили з аеродромів Білорусі. 24 Канал (укр.). Архів оригіналу за 12 березня 2022. Процитовано 12 березня 2022.
- ↑ Ethnic composition of Belarus 2009. pop-stat.mashke.org. Архів оригіналу за 14 січня 2016. Процитовано 23 січня 2020. (англ.)
- Міський портал
- Фотографії [Архівовано 30 вересня 2007 у Wayback Machine.] на Radzima.org
- Фотографії на Globus.tut.by [Архівовано 21 червня 2009 у Wayback Machine.]
- Сайт про місто
- фото і відео на luninets.net