Лаура Бассі: відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [неперевірена версія] |
слово член немає жіночого роду |
м слово "членкиня" існує (http://sum.in.ua/f/chlenkynja) Мітки: Ручний відкіт Візуальний редактор |
||
Рядок 16: | Рядок 16: | ||
У 1738 році Лаура вийшла заміж за молодого лікаря Джузеппе Вераті {{R|groups.dcs.st-and.ac.uk}}, народила восьмеро дітей (син Паоло (1753—1831) став професором фізики). Материнство не завадило їй опублікувати 28 наукових праць. Вона була знаною у певних колах завдяки своїм науковим здобуткам; одним з її «прихильників» був математик [[Жозеф Жером Лефрансуа де Лаланд|Жером Джозеф де Лаланд]]. |
У 1738 році Лаура вийшла заміж за молодого лікаря Джузеппе Вераті {{R|groups.dcs.st-and.ac.uk}}, народила восьмеро дітей (син Паоло (1753—1831) став професором фізики). Материнство не завадило їй опублікувати 28 наукових праць. Вона була знаною у певних колах завдяки своїм науковим здобуткам; одним з її «прихильників» був математик [[Жозеф Жером Лефрансуа де Лаланд|Жером Джозеф де Лаланд]]. |
||
Проти жінки-вченої зростало протистояння інших вчених: внаслідок їхніх інтриг Папа відмовився призначити Лауру Бассі |
Проти жінки-вченої зростало протистояння інших вчених: внаслідок їхніх інтриг Папа відмовився призначити Лауру Бассі членкинею елітної групи з 25 вчених під назвою «Бенедеттіні». |
||
У 1776 році, у віці 65 років, професорка очолила кафедру експериментальної фізики в Інституті наук в Болоньї, а її чоловік отримав посаду асистента. Померла вчена за 2 роки. |
У 1776 році, у віці 65 років, професорка очолила кафедру експериментальної фізики в Інституті наук в Болоньї, а її чоловік отримав посаду асистента. Померла вчена за 2 роки. |
Версія за 12:56, 17 квітня 2021
Лаура Бассі | |
---|---|
італ. Laura Maria Caterina Bassi | |
![]() | |
Псевдо | Laurinda Olimpiache |
Народилася | 29 жовтня 1711[4][5][6] Болонья, Папська держава |
Померла | 20 лютого 1778[1][2][…] (66 років) Болонья, Папська держава |
Поховання | Corpus Domini, Bolognad |
Країна | ![]() |
Місце проживання | Болонья |
Діяльність | фізикиня, викладачка університету, математик, анатоминя, professor of philosophy, філософ, біолог |
Галузь | фізика[7], біологія[7] і анатомія[7] |
Alma mater | Болонський університет |
Науковий ступінь | доктор філософії (12 травня 1732) |
Відомі учні | Ладзаро Спалланцані |
Знання мов | латина і італійська[1][7] |
Заклад | Болонський університет |
Членство | Болонська академія наук[8] і Аркадська академія |
Magnum opus | On air compressiond |
Лаура Марія Катеріна Бассі (народилася 31 жовтня 1711 року в Болоньї, померла 20 лютого 1778 року там же) — італійська фізикиня, філософиня і знавчиня анатомії, перша в історії Європи жінка-професорка фізики в університеті[9][10]. Авторка значних наукових праць з механіки та гідродинаміки.
Життєпис
Дитинство
Дочка заможного адвоката з Болоньї, вона отримала ґрунтовну освіту в сімейному будинку, де збиралася інтелектуальна еліта міста. Здібності дівчини (дуже рано вона навчилася розмовляти латинською та французькою мовами) привернули увагу лікаря Гаетано Такконі. Він таємно, бо таку освіту здобували зазвичай лише чоловіки, викладав їй приватно математику, фізику і медицину впродовж семи років[11]. Коли Такконі побачив, що дівчина досягла достатнього рівня знань, він почав запрошувати науковців до свого дому, щоб переконати їх під час філософських дебатів, що ця талановита дівчина має здібності до науки .
Перша жінка-викладачка університету
Завдяки своїм зусиллям та наполегливості у навчанні, молода 21-річна жінка здобула таку популярність, що 20 березня 1732 року була обрана професором (лектором) анатомії Болонського університету, а через два роки їй було доручено кафедру філософії. Щоб продовжити свою академічну кар'єру, Лаура була заохочена кардиналом Ламбертіні (пізніше Папою Бенедиктом XIV) — за його клопотанням, учена подала заявку на звання доктора наук. 17 квітня 1732 року її кандидатура на кандидатську дисертацію отримала схвалення після двох з половиною годин дискусії про 49 дисертацій з фізики, логіки та метафізики . Звання доктора наук вона отримала 12 травня цього ж року після захисту дисертації і офіційно отримала звання професора фізики.
Перешкоди в науковій кар'єрі
Після початкового тріумфу (навіть пам'ятної медалі з її зображенням) виявилося, що більшість професорів не мають наміру пускати жінку на публічні лекції. Вона рідко мала можливість читати лекції в університеті, хоча й була докторкою наук; лекції для студентів (в основному, що стосувалися законів Ньютона) вона зазвичай організовувала у своїй домашній лабораторії.
У 1738 році Лаура вийшла заміж за молодого лікаря Джузеппе Вераті [11], народила восьмеро дітей (син Паоло (1753—1831) став професором фізики). Материнство не завадило їй опублікувати 28 наукових праць. Вона була знаною у певних колах завдяки своїм науковим здобуткам; одним з її «прихильників» був математик Жером Джозеф де Лаланд.
Проти жінки-вченої зростало протистояння інших вчених: внаслідок їхніх інтриг Папа відмовився призначити Лауру Бассі членкинею елітної групи з 25 вчених під назвою «Бенедеттіні».
У 1776 році, у віці 65 років, професорка очолила кафедру експериментальної фізики в Інституті наук в Болоньї, а її чоловік отримав посаду асистента. Померла вчена за 2 роки.
Примітки
- ↑ а б в Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Архів історії математики Мактьютор — 1994.
- ↑ а б Gregersen E. Encyclopædia Britannica
- ↑ Ogilvie M. B. The Biographical Dictionary of Women in Science: Pioneering Lives From Ancient Times to the Mid-20th Century — Routledge, 2003. — Vol. 1. — P. 89. — 798 p. — ISBN 978-1-135-96342-2
- ↑ http://www.treccani.it/enciclopedia/laura-bassi-verati_(Dizionario_Biografico)/
- ↑ http://web.archive.org/web/20210419002136/https://www.unibo.it/it/ateneo/chi-siamo/la-nostra-storia/personaggi-celebri-ospiti-e-allievi-illustri/laura-bassi-1/laura-bassi
- ↑ а б в г Czech National Authority Database
- ↑ Cinema all'aperto in Piazza Maggiore: omaggio a Laura Bassi
- ↑ Laura Bassi (англ.).
- ↑ Laura Bassi (англ.).
- ↑ а б Laura Maria Catarina Bassi (укр.).
Посилання
- Анджей Каєтан Врублевський. Перша дама у фізиці, «Знання і життя». 12 1999.