Паннонія (провінція): відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [неперевірена версія] |
Авл Плавцій |
Mazij (обговорення | внесок) граматика, пунктуація, милозвучність |
||
Рядок 8: | Рядок 8: | ||
=== До римського завоювання === |
=== До римського завоювання === |
||
Паннонська рівнина є довгим пасмом рівнинних лук, що оточені [[Карпати|Карпатським хребтом]] на сході і півночі, [[Динарське нагір'я|Динарським нагір'ям]] на півдні та Альпами на заході і діляться річкою Дунай в її середній течії. Паннонська рівнина має два природні доступи: на заході — віденський між Альпами і Західними Карпатами, на сході — через ущелину [[Залізні Ворота (Дунай)|Залізна брама]] в Південних Карпатах Її добре зрошені пасовища — найзахідніша ділянка великих євразійських степів — протягом багатьох століть ставали природною принадою для кочовиків, що рухалися зі сходу на захід, і були зручним трампліном для багатьох варварських племен, які готувалися напасти на Римську імперію. |
Паннонська рівнина є довгим пасмом рівнинних лук, що оточені [[Карпати|Карпатським хребтом]] на сході і півночі, [[Динарське нагір'я|Динарським нагір'ям]] на півдні та Альпами на заході і діляться річкою Дунай в її середній течії. Паннонська рівнина має два природні доступи: на заході — віденський між Альпами і Західними Карпатами, на сході — через ущелину [[Залізні Ворота (Дунай)|Залізна брама]] в Південних Карпатах. Її добре зрошені пасовища — найзахідніша ділянка великих євразійських степів — протягом багатьох століть ставали природною принадою для кочовиків, що рухалися зі сходу на захід, і були зручним трампліном для багатьох варварських племен, які готувалися напасти на Римську імперію. |
||
Крім гірських районів, територія Паннонії була малоплідною, особливо після того, як при імператорах [[Проб]]і і [[Галлієн]]і були вирубані ліси — до цього часу деревина тут складала одну з головних статей експорту. Серед сільськогосподарських культур переважали [[овес]] і [[ячмінь]], з якого жителі варили [[пиво]], що називалося ''sabaea''. Виноградники й оливкові дерева культивувалися в невеликих масштабах. Певну роль, окрім [[Норик (країна)|Норика]], грали залізні й срібні копальні. Паннонія була також відома за породою [[гонча|гончих]], що розводилася тут і полювали на кабана і бізона. |
Крім гірських районів, територія Паннонії була малоплідною, особливо після того, як при імператорах [[Проб]]і і [[Галлієн]]і були вирубані ліси — до цього часу деревина тут складала одну з головних статей експорту. Серед сільськогосподарських культур переважали [[овес]] і [[ячмінь]], з якого жителі варили [[пиво]], що називалося ''sabaea''. Виноградники й оливкові дерева культивувалися в невеликих масштабах. Певну роль, окрім [[Норик (країна)|Норика]], грали залізні й срібні копальні. Паннонія була також відома за породою [[гонча|гончих]], що розводилася тут і полювали на кабана і бізона. |
||
Першими відомими історії народами, що проживали в Паннонії були [[іллірійці]] — група індо-європейських племен, відомих як паннонці, бревки, карни і [[дарданці]], а також кельтські племена, які прийшли сюди |
Першими відомими історії народами, що проживали в Паннонії, були [[іллірійці]] — група індо-європейських племен, відомих як паннонці, бревки, карни і [[дарданці]], а також кельтські племена, які прийшли сюди із заходу в IV—III ст. до н. е. зокрема, скордиски. |
||
Про Паннонію мало що відомо до 35 |
Про Паннонію мало що відомо до 35 року до н. е., коли її мешканці, союзники далматинців, зазнали нападу [[Октавіан Август|Октавіана Августа]], який завоював і окупував Сісію ([[Сисак]]). Однак ця територія не була остаточно підпорядкована римлянам до 9 року до н. е., коли вона була включена до Ілліріку, кордон якого таким чином був розширений аж до Дунаю. |
||
=== Під владою Риму === |
=== Під владою Риму === |
||
Рядок 20: | Рядок 20: | ||
[[Файл:Pannonia02.png|ліворуч|міні|260x260пкс|Паннонія в 2 сторіччі н. е.]] |
[[Файл:Pannonia02.png|ліворуч|міні|260x260пкс|Паннонія в 2 сторіччі н. е.]] |
||
[[Файл:Pannonia03 en.png|ліворуч|міні|260x260пкс|Паннонія в 4 столітті н. е.]] |
[[Файл:Pannonia03 en.png|ліворуч|міні|260x260пкс|Паннонія в 4 столітті н. е.]] |
||
Після приєднання [[Норик (країна)|Норика]] і [[Реція|Реції]] в 16 |
Після приєднання [[Норик (країна)|Норика]] і [[Реція|Реції]] в 16 році до н.е [[Август]] продовжив свої експансіоністські плани, що стосувалися формування дунайського напрямку, далі. |
||
У 15 |
У 15 році до н. е. почалася війна в Паннонії. Паннонців-іллірійців захищали з півдня дві швидкі річки — [[Драва]] i [[Сава (річка)|Сава]]. Війну проти паннонців очолив [[Марк Віпсаній Агріппа]], а після його смерті в 12 році до н. е. — [[Тиберій Клавдій Нерон|Тиберій]]. Небезпека цієї війни зростала через близькість театру воєнних дій до Італії. Паннонці були розбиті, а їхня зброя, всупереч військовому звичаю, була не спалена, а зламана і кинута в річку, щоб налякати тих, які ще чинили опір<ref>Flor., II, 24; IV, 12, 8-9</ref>. |
||
У 6 |
У 6 році н. е. паннонці разом з далматинами та іншими іллірійськими племенами підняли так зване Велике Іллірійське повстання і були розбиті Тиберієм та Германіком після важкої кампанії, яка тривала три роки. Після придушення повстання в 9 році н. е. провінція Іллірік була скасована, а її землі були розділені між новими провінціями — Паннонія на півночі та Далмація на півдні. Дата розділення Іллірику невідома, це відбулось найвірогідніше десь між 20 і 50 роками н. е. Близькість небезпечних варварських племен ([[кваді]], [[маркомани]]) зумовила наявність великої кількості військ, розташованих у провінції (сім легіонів у пізніші часи), і численних фортець, що були збудовані вздовж Дуная. Головними містами провінційної адміністрації стали [[Аквінкум]], [[Карнунт]]ум, [[Сірмій]], [[Мурса]] і [[Петовіон]]. [[Кельти]] провінції жили в окремих поселеннях (civitates). |
||
=== ІІ-ІІІ століття. Розділення на Верхню і Нижню Паннонію === |
=== ІІ-ІІІ століття. Розділення на Верхню і Нижню Паннонію === |
||
У [[108]] |
У [[108]] році [[Траян]] розділив Паннонію на Верхню, з центром у [[Карнунт]]умі, і Нижню, з центром в [[Аквінкум]]і. Перша стала керуватися [[консул]]ьським [[легат]]ом, друга — [[претор]]ським, а починаючи з [[Марк Аврелій|Марка Аврелія]] — також консульським. Першим прокуратором Нижньої Паннонії став [[Адріан]]. У [[166]] році в Паннонію вторглися [[лангобарди]] й [[убії]]. У [[213]] році область навколо [[Брігеціон]]а була включена у Верхню Паннонію. |
||
У [[214]]-[[215]] р оках Паннонія пережила вторгнення [[квади|квадів]], у [[254]] і [[259]]-[[260]] — також [[маркомани|маркоманів]] і [[язигі]]в. Нарешті в [[396]] році [[Рим]] був змушений дати осілім у Паннонії маркоманам, квадам і [[вандали|вандалам]], а також напевно [[свеви|свевам]], статус федератів (foederati). |
|||
=== IV століття. Подальші розділи === |
=== IV століття. Подальші розділи === |
||
Адміністративна реформа [[Діоклетіан]]а 296 року розділила Паннонію на чотири провінції [[Паннонія I|Паннонія-I]], [[Паннонія II|Паннонія-II]], [[Савія (римська провінція)|Савія]] і [[Валерія прибережна]] з головними містами Карнунтум, Аквінкум, Брігеціон, Савія, Сіскія, Сірмія і Мурса. Водночас додатково розміщено [[Legio V Iovia]] та [[Legio VI Herculia]]. |
Адміністративна реформа [[Діоклетіан]]а 296 року розділила Паннонію на чотири провінції [[Паннонія I|Паннонія-I]], [[Паннонія II|Паннонія-II]], [[Савія (римська провінція)|Савія]] і [[Валерія прибережна]] з головними містами Карнунтум, Аквінкум, Брігеціон, Савія, Сіскія, Сірмія і Мурса. Водночас додатково розміщено [[Legio V Iovia]] та [[Legio VI Herculia]]. |
||
У IV столітті Паннонія стала |
У IV столітті Паннонія стала дедалі частіше піддаватися набігам варварів, і [[Аквінкум]] почав занепадати, а в V столітті римські оборонні рубежі були прорвані [[гуни|гунами,]] які утворили на території Паннонії велику войовничу державу. У VI столітті Паннонію захопили [[лангобарди]] й вигнали звідтіля ґепідів. |
||
=== Постримський період === |
=== Постримський період === |
||
[[Файл:A-3-37-63-Illyricum.jpg|250px|thumb|[[Нікола Сансон]]. Мапа Паннонії та [[Іллірія|Іллірії]]. [[1651]]]]Під час періоду міграцій у V столітті деякі частини Паннонії були передані гунам |
[[Файл:A-3-37-63-Illyricum.jpg|250px|thumb|[[Нікола Сансон]]. Мапа Паннонії та [[Іллірія|Іллірії]]. [[1651]]]]Під час періоду міграцій у V столітті деякі частини Паннонії були передані гунам у 433 році Флавієм Етієм, магістром міліції Західної Римської імперії. Після розпаду гунської імперії в 454 році велика кількість остготів була поселена імператором Марціаном у провінції як федерати. Східна Римська імперія контролювала південні частини Паннонії в VI столітті під час правління Юстиніана I. Візантійська провінція Паннонія зі столицею [[Сірмій|Сірмієм]] була тимчасово відновлена, але вона містила лише невелику південно-східну частину історичної Паннонії. |
||
Перші слов'яни, які проникли в Паннонію в IV |
Перші слов'яни, які проникли в Паннонію в IV — на початку V століття разом з гунами, встрявали в сутички з лангобардами, однак уже наприкінці VI ст. у Паннонію проникають [[авари]], які знищують лангобардів та засновують [[Аварський каганат]], який багато в чому нагадував гунську державу. |
||
800 |
800 рік — знищення держави аварів племенами франків та болгар, проте населення аварів було досить значним під час приходу мадярів у 9 ст. Територія Паннонії у 9 ст. також входила частково спершу до [[Велика Моравія|Великоморавської держави]], однак згодом князь [[Прібіна]] на васальних правах у Східно-Франкської держави засновує Паннонське (Блатенське) князівство з центром у м. [[Блатноград]]. Це державне утворення протрималося до 10 ст. і було згодом знищене навалою мадярів, які на чолі з [[Арпад]]ом декількома потоками пройшли як через, так і навколо Карпатського хребта, проникли в Паннонію і створили згодом там свою міцну осілу державу. Таким чином завершився процес формування населення Паннонії. |
||
== Римські прокуратори Паннонії == |
== Римські прокуратори Паннонії == |
Версія за 10:13, 27 лютого 2024
Паннонія | |
Дата створення / заснування | 20 |
---|---|
![]() | |
Країна | Стародавній Рим |
Столиця | Карнунт |
Замінений на | Верхня Панноніяd |
Історичний період | Римська імперія |
Час/дата припинення існування | 107 |
![]() | |
Категорія мап на Вікісховищі | d |
![]() |
Координати: 44°54′ пн. ш. 19°01′ сх. д. / 44.900° пн. ш. 19.017° сх. д.
Панно́нія (лат. Pannonia) — прикордонна провінція Римської імперії, створена в першій половині I століття нашої ери, що була обмежена з півночі й сходу Дунаєм, на заході межувала з Нориком і верхньою Італією, з півдня — з Далмацією і верхньою Мезією. Паннонія розташовувалась на території сучасної західної частини Угорщини, частини Австрії, Хорватії, Сербії, Словенії, Словаччини та Боснії і Герцеговини.
Назва
Юліус Покорний виводить назву Pannonia від іллірійців, від прото-індоєвропейського кореня * pen-, «болото, вода, мокрий» (пор. англ. fen, «болото»; гінді pani, «вода»).[1]
Історія
До римського завоювання
Паннонська рівнина є довгим пасмом рівнинних лук, що оточені Карпатським хребтом на сході і півночі, Динарським нагір'ям на півдні та Альпами на заході і діляться річкою Дунай в її середній течії. Паннонська рівнина має два природні доступи: на заході — віденський між Альпами і Західними Карпатами, на сході — через ущелину Залізна брама в Південних Карпатах. Її добре зрошені пасовища — найзахідніша ділянка великих євразійських степів — протягом багатьох століть ставали природною принадою для кочовиків, що рухалися зі сходу на захід, і були зручним трампліном для багатьох варварських племен, які готувалися напасти на Римську імперію.
Крім гірських районів, територія Паннонії була малоплідною, особливо після того, як при імператорах Пробі і Галлієні були вирубані ліси — до цього часу деревина тут складала одну з головних статей експорту. Серед сільськогосподарських культур переважали овес і ячмінь, з якого жителі варили пиво, що називалося sabaea. Виноградники й оливкові дерева культивувалися в невеликих масштабах. Певну роль, окрім Норика, грали залізні й срібні копальні. Паннонія була також відома за породою гончих, що розводилася тут і полювали на кабана і бізона.
Першими відомими історії народами, що проживали в Паннонії, були іллірійці — група індо-європейських племен, відомих як паннонці, бревки, карни і дарданці, а також кельтські племена, які прийшли сюди із заходу в IV—III ст. до н. е. зокрема, скордиски.
Про Паннонію мало що відомо до 35 року до н. е., коли її мешканці, союзники далматинців, зазнали нападу Октавіана Августа, який завоював і окупував Сісію (Сисак). Однак ця територія не була остаточно підпорядкована римлянам до 9 року до н. е., коли вона була включена до Ілліріку, кордон якого таким чином був розширений аж до Дунаю.
Під владою Риму
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Pannonia01.png/260px-Pannonia01.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/Pannonia02.png/260px-Pannonia02.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/Pannonia03_en.png/260px-Pannonia03_en.png)
Після приєднання Норика і Реції в 16 році до н.е Август продовжив свої експансіоністські плани, що стосувалися формування дунайського напрямку, далі.
У 15 році до н. е. почалася війна в Паннонії. Паннонців-іллірійців захищали з півдня дві швидкі річки — Драва i Сава. Війну проти паннонців очолив Марк Віпсаній Агріппа, а після його смерті в 12 році до н. е. — Тиберій. Небезпека цієї війни зростала через близькість театру воєнних дій до Італії. Паннонці були розбиті, а їхня зброя, всупереч військовому звичаю, була не спалена, а зламана і кинута в річку, щоб налякати тих, які ще чинили опір[2].
У 6 році н. е. паннонці разом з далматинами та іншими іллірійськими племенами підняли так зване Велике Іллірійське повстання і були розбиті Тиберієм та Германіком після важкої кампанії, яка тривала три роки. Після придушення повстання в 9 році н. е. провінція Іллірік була скасована, а її землі були розділені між новими провінціями — Паннонія на півночі та Далмація на півдні. Дата розділення Іллірику невідома, це відбулось найвірогідніше десь між 20 і 50 роками н. е. Близькість небезпечних варварських племен (кваді, маркомани) зумовила наявність великої кількості військ, розташованих у провінції (сім легіонів у пізніші часи), і численних фортець, що були збудовані вздовж Дуная. Головними містами провінційної адміністрації стали Аквінкум, Карнунтум, Сірмій, Мурса і Петовіон. Кельти провінції жили в окремих поселеннях (civitates).
ІІ-ІІІ століття. Розділення на Верхню і Нижню Паннонію
У 108 році Траян розділив Паннонію на Верхню, з центром у Карнунтумі, і Нижню, з центром в Аквінкумі. Перша стала керуватися консульським легатом, друга — преторським, а починаючи з Марка Аврелія — також консульським. Першим прокуратором Нижньої Паннонії став Адріан. У 166 році в Паннонію вторглися лангобарди й убії. У 213 році область навколо Брігеціона була включена у Верхню Паннонію.
У 214-215 р оках Паннонія пережила вторгнення квадів, у 254 і 259-260 — також маркоманів і язигів. Нарешті в 396 році Рим був змушений дати осілім у Паннонії маркоманам, квадам і вандалам, а також напевно свевам, статус федератів (foederati).
IV століття. Подальші розділи
Адміністративна реформа Діоклетіана 296 року розділила Паннонію на чотири провінції Паннонія-I, Паннонія-II, Савія і Валерія прибережна з головними містами Карнунтум, Аквінкум, Брігеціон, Савія, Сіскія, Сірмія і Мурса. Водночас додатково розміщено Legio V Iovia та Legio VI Herculia.
У IV столітті Паннонія стала дедалі частіше піддаватися набігам варварів, і Аквінкум почав занепадати, а в V столітті римські оборонні рубежі були прорвані гунами, які утворили на території Паннонії велику войовничу державу. У VI столітті Паннонію захопили лангобарди й вигнали звідтіля ґепідів.
Постримський період
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/A-3-37-63-Illyricum.jpg/250px-A-3-37-63-Illyricum.jpg)
Під час періоду міграцій у V столітті деякі частини Паннонії були передані гунам у 433 році Флавієм Етієм, магістром міліції Західної Римської імперії. Після розпаду гунської імперії в 454 році велика кількість остготів була поселена імператором Марціаном у провінції як федерати. Східна Римська імперія контролювала південні частини Паннонії в VI столітті під час правління Юстиніана I. Візантійська провінція Паннонія зі столицею Сірмієм була тимчасово відновлена, але вона містила лише невелику південно-східну частину історичної Паннонії.
Перші слов'яни, які проникли в Паннонію в IV — на початку V століття разом з гунами, встрявали в сутички з лангобардами, однак уже наприкінці VI ст. у Паннонію проникають авари, які знищують лангобардів та засновують Аварський каганат, який багато в чому нагадував гунську державу.
800 рік — знищення держави аварів племенами франків та болгар, проте населення аварів було досить значним під час приходу мадярів у 9 ст. Територія Паннонії у 9 ст. також входила частково спершу до Великоморавської держави, однак згодом князь Прібіна на васальних правах у Східно-Франкської держави засновує Паннонське (Блатенське) князівство з центром у м. Блатноград. Це державне утворення протрималося до 10 ст. і було згодом знищене навалою мадярів, які на чолі з Арпадом декількома потоками пройшли як через, так і навколо Карпатського хребта, проникли в Паннонію і створили згодом там свою міцну осілу державу. Таким чином завершився процес формування населення Паннонії.
Римські прокуратори Паннонії
- 14 — Юній Блеза
- 35 — Кальвізій Сабін
- 49-50 — Пальпеллій Істр
- 68-69 — Тампій Флавіан
- 107-109 — Публій Елій Адріан
- 112 — Т. Юлій Максим Манліан
- Верхня Паннонія — Луцій Мініцій Натал (113/115 -117)
- Нижня Паннонія — Публій Афраній Флавіан (111/112-114/115)
- Нижня Паннонія — Квінт Марцій Турбон (118—119)
- Нижня Паннонія — Луцій Корнелій Латиніан (126)
- Верхня Паннонія — Луцій Корнелій Латиніан (127? — 130)
- Верхня Паннонія — Луцій Аттій Макрон (130—131 — 133—134)
- 134/135 — Л. Аттій Макрон
- Верхня Паннонія Маркус Ноній Муціан (134—136)
- 136/137 — Л. Цейоній Коммод
- Нижня Паннонія — Луцій Елій Цезар (136—137)
- Нижня Паннонія — Клавдій Максим (137—141)
- Верхня Паннонія — Тіт Гатерій Непот Ацінат Проб Публіцій Матеніан (138—142)
- Нижня Паннонія — Марк Понтій Леліан Ларцій Сабін (141 — 144—145)
- 143 — Клавдій Максим
- Нижня Паннонія — Квінт Фуфіцій Корнут (144—145 — 147)
- Нижня Паннонія — Марк Коміній Секунд (147—150)
- Верхня Паннонія — Клавдій Максим (150—155)
- Нижня Паннонія — Марк Ноній Макрін (150—153)
- 154 — М. Ноній Макрін
- Нижня Паннонія — Марк Яллій Басс (156—159) (М. Яллій Бассій Фабій Валеріан 160)
- Верхня Паннонія — Марк Ноній Макрін (159—162)
- Нижня Паннонія — Гай Юлій Гемін Капелліан (159—161)
- Верхня Паннонія — Марк Яллій Басс Фабій Валеріан (166—168)
- Нижня Паннонія — Тиберій Клавдій Помпеян (167)
- Верхня Паннонія — Гай Юлій Коммод Орфітіан (169—170)
- Верхня Паннонія — Гай Веттій Сабініан Юлій Хоспет (173—174)
- Верхня Паннонія — Секст Квінтілій Кондіан (175—177 — 179)
- Нижня Паннонія — Луцій Септимій Флакк (179—183)
- 189/193 — Септімій Север
- Верхня Паннонія — Гай Валерій Пуденс (192—193)
- 199/200 — Т. Клавдій Клавдіан
- 212 — Г. Юлій Септ(імій) Кастін
- 214 — Л. Кассій Марцеллін
- Нижня Паннонія — Трикціан (217—218)
- 218 — Понтій Понтіан
- 260 — П. Гай Регаліан
- 268/270 — Л. Доміцій Авреліан
- 283/284 — М. Аврелій Юліан
У Паннонії народилися десять імператорів пізньої імперії — Траян Децій, Геренній Етруск, Гостіліан, Авреліан, Проб, Констанцій, два Валентініана, Валент і Граціан.
Префекти
- Луцій Мунацій Планк (17—35)
- Авл Плавцій (36—42)
Див. також
- Ругії
- Паннонський лімес
- Бурштиновий шлях
- Паннонські русини
- 1444 Паннонія — астероїд, названий на честь території[3].
- Список військових таборів у Норику й Паннонії[de]
Примітки
- ↑ J. Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, No. 1481. Архів оригіналу за 12 червня 2011. Процитовано 26 квітня 2019.
- ↑ Flor., II, 24; IV, 12, 8-9
- ↑ Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — ISBN 3-540-00238-3.
Література
- Tilmann Bechert: Die Provinzen des römischen Reiches: Einführung und Überblick. von Zabern, Mainz 1999.
Посилання
- Maps of Pannonia
- Держави і території, засновані 20
- Римські провінції
- Регіони Європи
- Історична географія
- Стародавня Угорщина
- Історичні області Європи
- Стародавня Австрія
- Стародавня Хорватія
- Стародавня Словенія
- Стародавня Боснія і Герцеговина
- Держави і території, засновані в I столітті
- Держави і території, зникли в II столітті
- Зникли 107