Динамо (Тбілісі)
![]() | ||||
Повна назва | Футбольний клуб Динамо Тбілісі | |||
Засновано | 1925 | |||
Населений пункт | Тбілісі, Грузія | |||
Стадіон | Стадіон Бориса Пайчадзе | |||
Вміщує | 55 000 | |||
Президент | ![]() | |||
Головний тренер | ![]() | |||
Ліга | Ліга Умаглесі (Чемпіонат Грузії) | |||
2013/2014 | 1 | |||
|
Дина́мо Тбілі́сі (груз. დინამო თბილისი) — професіональний грузинський та радянський футбольний клуб з міста Тбілісі.
Заснований у 1925 році клуб став одним з найсильніших серед радянської спільноти «Динамо». Динамівці Тбілісі двічі вигравали чемпіонат СРСР (1964 та 1978 рр.), проте бронзовими призерами ставали аж 13 разів, що набагато більше, аніж у будь-якого іншого клубу. Двократний володар Кубка СРСР з футболу (1976 та 1979 рр.). Найбільшим успіхом в історії клубу стала перемога у Кубку володарів Кубків у 1981 році, який проходив у Дюссельдорфі. Динамівці переграли німецький клуб «Карл Цейс» з міста Йєна з рахунком 2:1.
У 1990 році грузинські клуби вийшли зі складу чемпіонату СРСР і почали проводити власні змагання. Назву команди змінили на «Іберія», але згодом перейменували назад. «Динамо» виграло всі національні першості 1990-х. На початку 2000-х «Динамо» лише 3 рази стало чемпіоном: 2003, 2005 та 2008 роки, що у сумі дає 13 перемог у національній першості. Також динамівці є дев'ятиразовими володарями Кубка Грузії з футболу. У 2004 році команда стала володарем Кубка Співдружності.
Історія
20-ті роки
Історія однієї з найбільш титулованої команди східної Европи тбіліського «Динамо» починається з осені 1925 року, після того як керівництво спортивної організації Динамо, заснувало футбольний клуб. Перший поєдинок «Динамо» (Тбілісі) провело в Баку з місцевими одноклубниками 6 січня 1926. Більш досвідчені бакинці виграли зустріч 1-0. Склад тбілісців на тому матчі виглядав так: Д. Цомая, А. Почхуа, М. Бланкман, І. Федоров, М. Анікін, А.Гонелі, А. Пивоваров, О. Голдобін, А. Гальперін, С. Масленников, В. Цомая. Через 3 дні динамівці прийняли іншу команду з Баку — «Прогрес» і здобули перемогу з великим рахунком 3-0.
Незважаючи на те що в середині 20-х Динамо грає безперечно добре (Динамівці вдома з рахунком 9-5 обігрують флагмана російського футболу — московське «Динамо», а також обігрують ленінградське «Динамо» з рахунком 3-2), керуючі органи радянського футболу в першому чемпіонаті СРСР не допустили тбілісців у вищу лігу.
Помилку керівних органів Радянського футболу виправило саме ж Динамо, обігравши з шести суперників п'ятьох оформило путівку у Вищу лігу. Тбілісці обіграли Динамо з Дніпропетровська з рахунком 5-0, обіграли Московські команди «Торпедо» і «Металург» 2-1 і 2-0 відповідно, також виграли у ленінградського «Сталінця» 3-1 і у ленінградського «Спартака» з рахунком 6-1. У цих іграх за Динамо виступали наступні гравці: Олександр Дорохов, Шота Шавгулидзе, Едуард Ніколаішвілі, Григорій Гагуа, Володимир Бердзенішвілі, Микола Анікін, Ілля Панін, Михайло Бердзенішвілі, Борис Пайчадзе, Михайло Асламазов, Микола Сомов і Олександр Абашидзе.
30-ті роки
За час виступів у чемпіонаті СРСР, «Динамо» (Тбілісі) в загальному рахунку провела 1424 матчі. З цих зустрічей першу гру «Динамо» зіграла з одноклубниками з Києва. Зустріч грузинських та українських футболістів завершилася в нічию 2-2. У команді відзначилися Микола Сомов і Борис Пайчадзе. Цей матч тбілісці провели наступним складом: Олександр Дорохов, Шота Шавгулідзе (Едуард Ніколаішвілі), Бука Бердзенішвілі, Микола Анікін, Володимир Джорбенадзе, Григорій Гагуа, Ілля Панін, Михайло Бердзенішвілі, Борис Пайчадзе, Михайло Асламазов, Микола Сомов.
Першу перемогу «Динамо» здобула 25 вересня в Тбілісі, проти московського «Спартака». Переможний м'яч забив Михайло Бердзенішвілі. У дебютному сезоні Динамо завоювало третє призове місце, а також провело матч який по цей день згадують історики футболу, у чвертьфіналі Кубка СРСР динамівці у Москві обіграли місцевий «Спартак» з рахунком 6-3. «Динамо» виходить у фінал Кубка СРСР 1936 року і у вирішальній грі програє 0-2 «Локомотиву».
У другій половині 30-их років «Динамо» є однією з найсильніших команд СРСР. Команда двічі стає віце чемпіоном країни, один раз завойовує бронзові медалі та двічі виходить у фінал Кубка. У 1937 році Динамо вперше в історії зіграла міжнародний матч, країна гостювала збірну Басків. «Динамо» зіграла з іспанцями в Тбілісі 24-го липня і попри те, що бажання виграти було величезним, на той час більш сучасно грали Баски і виграли з рахунком 2-0. Початок Другої світової війни звичайно вніс свої корективи в першості. У 1944 році Динамо взяло участь у першому іноземному турнірі, тбілісці гостювали в Ірані. Динамо в жовтні 1944 року, в Тегерані провела два матчі: 20 жовтня виграли 5-1 у збірної Ірану, а через тиждень виграли у збірної Тегерана з рахунком 4-0.
40-50-ті роки
Чемпіонат СРСР відновився в 1945 році і в складі Динамо з'явилися нові лідери: Гайоз Джеджелава, Ніяз Дзяпшипа, Андрій Зазроєв, Володимир Елошвілі, Автанділ Чкуаселі, Володимир Марганія, Георгій Антадзе та інші.
Якраз у ті роки став «динамівцем» легендарний футболіст Автанділ Гогоберідзе, який донині є багаторазовим рекордсменом Тбіліського клубу. У Радянському чемпіонаті провів 341 зустріч і забув 127 голів. У 1953 році Тбіліське Динамо наблизилася до титулу як ніколи, але у справу втрутилися «верховні органи» і наказали переграти виграну зустріч. Завдяки тенденційному суддівству, Тбілісці втратили золоті медалі.
З наступного сезону в історії Динамо починається кризовий період і з 1954 року по 1958 рік тбілісці не зуміли вийти вище сьомого місця. У ті роки в команді з'явилися нові гравці, які в 1964 році клубу принесли чемпіонський титул. Шота Яманідзе, Володимир Баркая, Серго Котрікадзе, Михайло Месхі, Борис Січинава, Гурам Петріашвілі, Заур Калоєв, Джемал Зеінклішвілі й інші гравці, приміряли біло-блакитні форми флагмана в кризові роки для Динамо.
60-ті роки
У 1964 році Динамо Тбілісі стає чемпіоном СРСР. Команда на чолі з Гаврилом Качаліним, у першості накопичила однакову кількість очок разом з московським Торпедо і це дало нашій команді право на вирішальну гру.
Рішенням Радянського Футбольного Союзу в 1964 році, 18-го листопада в Ташкенті призначили вирішальну зустріч. У «золотому матчі» ще раз підтвердився високий клас грузинських футболістів — Динамо обіграло Торпедо з рахунком 4-1. На початку Динамівці програвали, але голами Іллі Датунашвілі (два), Михайла Месхі і Слави Метревелі, «Динамо» вперше підійнявся на олімп радянського футболу.
У «золотому матчі» за «Динамо» (Тбілісі) виступали наступні гравці: Сергій Котрікадзе, Борис Січинава, Вахтанг Рехвіашвілі, Джемал Зейнклішвілі, Гурам Цховребов, Георгій Січинава, Шота Яманідзе, Слава Метревелі, Володимир Баркая, Ілля Датунашвілі і Михайло Месхі. Головним тренером команди був Гаврило Качалін, а начальником команди був Автанділ Гогоберідзе.
У другій половині 60-их і на початку 70-их в складі «Динамо» виблискували за життя легендарний Михайло Месхі, видатний Слава Метревелі, капітан збірної СРСР — Муртаз Хурцилава, Реваз Дзодзуашвілі, Кахі Асатіані, Гоча Гавашелі, Гурам Петріашвілі, Піруз Кантеладзе, Гіві Нодія, Леван Нодія…
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/0/0d/%D0%94%D0%B0%D0%B2%D0%B8%D0%B4_%D0%9A%D1%96%D0%BF%D1%96%D0%B0%D0%BD%D1%96.jpg/150px-%D0%94%D0%B0%D0%B2%D0%B8%D0%B4_%D0%9A%D1%96%D0%BF%D1%96%D0%B0%D0%BD%D1%96.jpg)
70-ті роки
З 13 вересня 1972 року, Динамівці пробиваються до євротурніру. У дебютному сезоні Динамо зіграла на Кубку УЄФА. Першу зустріч тбілісці зіграли з голландським клубом Твенте з міста Енсхеде і здобули перемогу з рахунком 3-2.
У 1973 році Динамо виграє свої перший міжнародний трофей — в іспанському місті Уельва, Тбілісці обіграють Атлетико Мадрид, потім виграють у лісабонської «Бенфіки» і завойовують головний приз — Кубок каравели Колумба.
З 76-го року тренером команди призначають Нодара Ахалкаці, людини з ім'ям якого пов'язано найбільша перемога в історії «Динамо». Після приходу Ахалкаці, Динамо двічі завоювала бронзові медалі чемпіонату і в перший раз виграли Кубок СРСР. Фінал відбувся в Москві 3 вересня 1976. Динамо обіграла «Арарат» з Єревана з рахунком 3-0, у грі відзначилися: Давид Кіпіані, Піруз Кантеладзе (пен) і Реваз Челебадзе. Цією перемогою Динамівці вперше завоювали Кришталевий Кубок. У 1977 році Динамо Тбілісі стає віце-чемпіоном.
У 1979 році команда вдруге стає володарем «Кришталевого кубка». У фіналі, який пройшов у Москві 11-го серпня, суперником «Динамо» (Тбілісі) було «Динамо» (Москва). Основний і додатковий час завершився без забитих голів. У серії одинадцятиметрових пенальті Тбілісці здолали суперника з рахунком 5:4. Відзначиться зуміли Чівадзе, Дараселія, Шенгелія, Мачаідзе і Сулаквелідзе. Отарі Габелія зумів парирувати три удари.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/1/16/%D0%94%D0%B8%D0%BD%D0%B0%D0%BC%D0%BE_%D0%A2%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%96%D1%81%D1%96_-_1981.jpg/220px-%D0%94%D0%B8%D0%BD%D0%B0%D0%BC%D0%BE_%D0%A2%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%96%D1%81%D1%96_-_1981.jpg)
Кубок володарів кубків УЄФА
80-ті роки
13-го травня 1981 «Динамо» (Тбілісі) виграло Кубок володарів кубків УЄФА. У західній Німеччині в місті Дюссельдорф тбілісці обіграли «Карл Цейс» з німецького міста Єна, з рахунком 2-1.
Голи Володимира Гуцаєва та Віталія Дараселія золотими літерами записалися в історію грузинського футболу, а «Динамо» стало найсхіднішою командою що виграла Єврокубок. У 1982 році «Динамо» знову була близька до єврофіналу, але вибилася з розіграшу в півфіналі. 13-го грудня того ж року трагічно помер автор золотого м'яча - Віталій Дараселія.
З 1983 го року в історії «Динамо» починається другий кризовий період. У чемпіонаті виходить на низькі місця і з розіграшу кубка вибувають на ранній стадії. На Єврокубках виступить лише один раз.
27-го жовтня 1989 року, «Динамо» проводить свій 1424-ий і останній матч чемпіонату СРСР. Напевно дуже символічно, що Динамо свою останню гру зіграла з тією командою, з якою почався довгий і цікавий шлях. Тбілісці з Київським Динамо, як і 7-го вересня 1936 зіграли в нічию 2-2, у Динамівців відзначилися Каха Гогічаішвілі і Тимур Кецбай.
90-ті роки
У 1990 році Федерація Футболу Грузії вийшла зі складу Федерації футболу СРСР. Це означало, що Грузинські клуби більше не братимуть участь у Радянському Чемпіонаті. З цього періоду починається новітня історія Динамо Тбілісі.
Першу зустріч Динамівці провели на власній арені проти — Потійського Колхеті-1913, 30-го березня 1990 року. Несподівано Динамівці поступилися супернику з рахунком 0-1. Єдиний гол у свої ворота забив капітан тбілісців Гела Кеташвілі. Динамо все одно довела, що була сильнішою своїх суперників і стала чемпіоном. Цим титулом команда володіла дев'ять років поспіль.
У 1992 році команда вперше виграє національний кубок, перемігши сухумський Цхумі. У 1993 році Динамо вперше зробила дубль, вигравши чемпіонат і кубок Грузії. Але важливіше було те, що Динамо виступила на Єврокубках, як команда що представляє суверенну Грузію.
18-го серпня 1993 Динамо Тбілісі обіграла Лінфілд з Белфаста з рахунком 2-1. Голи в матчі забили Шота Арвеладзе та Гела Іналішвілі. Відповідна зустріч завершилася внічию 1-1 і Динамо готувалася до гри проти датського Копенгагена але УЄФА зняла чемпіона Грузії з розіграшу, через спробу підкупу арбітра.
У 1996 році Динамо під керівництвом Давида Кіпіані, пройшла три етапи Кубка УЄФА. Після перемоги над люксембурзьким Гревенмахером (4:0, 2:2), норвезьким Мелде (2:1, 0:0) і московським Торпедо (1:0, 1:1), динамівці поступилися португальській Боавішті (1:0, 0: 5). У тому ж 1996 році Динамо виграло перший Суперкубок країни. Для Динамо ставало все важче утримувати лідерські позиції і в двохтисячному році поступилося чемпіонським титулом.
2000-ні роки
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/3/3a/FC_Dinamo_Tbilisi.png/200px-FC_Dinamo_Tbilisi.png)
На початку двохтисячних Динамо Тбілісі очолив бізнесмен — Бадрі Патаркацишвілі. У 2003 році клуб зумів зробити дубль, вигравши першість і кубок Грузії. На наступний рік Динамо ще раз опанувало Кубком, а в 2005-му стали чемпіонами. У 2004 році Динамо Тбілісі під керівництвом хорватського тренера — Іво Шушака здобула перемогу на міжнародній арені. У Москві на Кубку Співдружності динамівці у фіналі обіграли ризький Сконто з рахунком 3:1. У тому ж році тбілісці успішно пройшли кваліфікаційні раунди Кубка Уєфа, обігравши БФТЕ (1:0, 3:2), празьку Славію (2:0, 1:3), Віслу (2:1, 3:4) і потрапили на груповий етап, де суперниками команди були: Ньюкасл Юнайтед, Спортинг (Лісабон), Сошо і Паніоніос. Команда програла всі чотири зустрічі. Очолював команду — Гіа Гегучадзе.
Останній раз титул чемпіона Грузії Динамо завоювала в 2008 році, під керівництвом знаменитого чеського тренера — Душана Угріна. Кубок Грузії Динамівці востаннє виграли в 2009 році, обігравши Олімпі з Руставі за серіями пенальті. У січні 2011 року власником Динамо Тбілісі став відомий Грузинський бізнесмен — Роман Піпія. Команда успішно пройшла три етапу Ліги Європи, але в плей-офф в додатковий час не зуміли обіграти афінський АЕК (0:1, 1:1). Сезон 2011/12 для Динамо виявився невдалим і команда залишилася без призового місця.
Після приходу пана Піпія з першого дня відбувається загальна модернізація клубу. Відбулася повна реконструкція спортивно-тренувальної бази в Дігомі. Сьогодні тренувальна база Динамо, є однією з найкращих в регіоні. На стадіоні — Динамо Арена, старе покриття замінили новим, високоякісним газоном. Почала функціонувати оновлена Дитяча футбольна академія імені легендарного грузинського футболіста — Віталія Дараселія.
Сезон 2012/13 Динамо Тбілісі завершило тріумфально. Після десятирічної паузи команда виграла національну першість і кубок Грузії.
Досягнення
Європа
Міжнародні змагання
Склад команди
Згідно з офіційним сайтом станом на 23 червня 2013 року.
|
|
Емблеми
Спонсори
Посилання
![]() |
Це незавершена стаття про футбольний клуб. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |