Іраклій II
Іраклій II груз. ერეკლე II | |
---|---|
![]() | |
Біографічні дані | |
Релігія | Грузинська православна церква |
Народження | 7 (18) листопада 1720 Телаві, Грузія[1] |
Смерть | 11 січня 1798 (77 років) Телаві, Грузія[1] |
Поховання | Собор Свєтіцховелі |
У шлюбі з | Дареджан Дадіані і Anna Abashidzed |
Діти | Prince Vakhtang-Almaskhan of Georgiad, Prince Iulon of Georgiad, Георгій XII, Prince Alexander of Georgiad, Антоній ІІ, Prince Parnaoz of Georgiad, Princess Elene of Georgiad, Prince Mirian of Georgiad, Vakhtang, son of Heraclius II of Georgiad, Princess Mariam of Georgiad, Prince Levan of Georgiad, Princess Anastasia of Georgiad, Princess Ketevan of Georgiad, Текле Багратіоні і Thamar Bagrationi of Georgiad |
Династія | Багратіоні |
Батько | Теймураз II |
Мати | Тамара Картлійська |
Нагороди | |
![]() | |
![]() | |
![]() |
Іраклій II (*1720, Телаві — †1798) — грузинський цар, державний діяч та полководець. З 1744 цар Кахетії, з 1762 Картлійсько-Кахетинського царства (Східна Грузія). З династії кахетинських Багратіоні.
Життєпис
Прагнув до об'єднання розрізнених грузинських володінь в централізовану державу, вільну від ірано-османського панування, і до розширення впливу Грузії у Закавказзі. Уклав Георгіївський трактат 1783 року, що встановив протекторат Російської імперії над Східною Грузією.
Внутрішня політика Іраклія II була направлена на підняття продуктивних сил країни і зміцнення оборони. Для цього він, зокрема, заснував в 1773 постійне військо.
Намагався обмежити свавілля феодалів відносно кріпосних селян, заохочував заселення порожніх земель. Заснував державні школи і семінарії в Тбілісі (1756), Телаві (1782).
Обширна програма відродження Грузії не була виконана через відсутність матеріальних засобів і внутрішньої єдності в країні.
У 1795 році іранські війська Ага Мохаммед-хана знов вторглися до Закавказзі, захопивши і розграбувавши Тбілісі. Виконуючи зобов'язання по Георгіївському трактату, Російська імперія направила до Персії Каспійський корпус, проте у грудні 1796 війська були відкликані у зв'язку зі вступом на російський престол Павла I і зміною курсу зовнішньої політики.
Після смерті Іраклія II трон дістався його синові, Георгію XII Багратіоні. Георгій XII став останнім грузинським царем. Не маючи сил для боротьби з агресією Персії і з домаганнями братів на престол, Георгій XII попросив Павла I про ухвалення Грузії в підданство Російській імперії. 22 грудня 1800 Павло I підписав маніфест про приєднання Грузії до Російської імперії, обнародуваний вже після смерті Георгія XII.
Примітки
- ↑ а б Ираклий II // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
Посилання
- Сайт объединения «Отечество»
- Ираклий II в Русском Биографическом Словаре
- Ираклий II в «Хронос»
- Ираклий II на неофициальном сайте Грузинской Православной Церкви
- История Грузии (с древнейших времен до наших дней)
- Ираклий II в энциклопедии Британника
- Ираклий II в The Dictionary of the Georgian National Biography
![]() |
Це незавершена стаття про монарха, династію чи її представника (представницю). Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |