Вітошинський-Доброволя Йосип-Михайло
Йосип-Михайло Вітошинський-Доброволя | |
---|---|
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 27 жовтня 1858 Львів, Австрійська імперія |
Смерть | 9 грудня 1931 (73 роки) Львів, Польська Республіка |
Поховання | Личаківський цвинтар[1] |
Alma Mater | Терезіанська академія |
Військова служба | |
Роки служби | 1875—1918 |
Приналежність | ![]() ![]() ![]() |
Вид ЗС | Сухопутні війська Австро-Угорщини Українська галицька армія Армія Української Народної Республіки |
Формування | Армія Української Народної Республіки і Українська Галицька армія |
Війни / битви | Перша світова війна Радянсько-українська війна |
Нагороди та відзнаки | |
![]() |
Йосип-Михайло Вітошинський-Доброволя (27 жовтня 1858, Львів — 9 грудня 1931, Львів) — генерал-майор австрійської армії українського походження.
Життєпис
![]() | Цей розділ містить інформацію, яку треба перевірити на наявність недостовірних фактів і хибних даних. |
Народився 27 жовтня 1858 року у Львові (за іншими даними 1857 року на Лемківщині[2] (нині Республіка Польща).
Закінчив гімназію, по тому офіцерську школу та Терезіанську військову академію у Вінер-Нойштадт.
У роки Першої світової війни — генерал-майор австрійської армії. Командував 130-ю бригадою в корпусі П. Гофмана, до складу якої входив Легіон Українських Січових Стрільців. Бригада Вітошинського-Доброволі бригада брала участь у боях в Карпатах й на Поділлі.
Вважається, що після листопала 1918 року Й. Доброволя-Вітошинський служив в Українській галицькій армії, проте за останніми дослідженнями після 1918 року не перебував на військовій службі, перебував у Львові, отримавши від польського командування дозвіл на вільне пересування містом, у західноукраїнському війську жодного дня не служив, а, з огляду на похилий вік, також не був прийнятий до польського війська. Зате головував у створеному окупантами військово-польовому суді, що розташовувався на вулиці Замарстинівській у Львові. Отож таку людину можна вважати ким завгодно, але не «військовим діячем ЗУНР»[3]
З 1920 перебував в еміграції. Протягом 1920—1922 перебував у польському таборі Ланцут для інтернованих частин Армії УНР. Після ліквідації таборів оселився у Львові. З 1923 року працював в Австрійському військовому архіві. Помер 9 грудня 1931 року у Львові. Похований на Личаківському цвинтарі, поле № 20.[4] — разом із дружиною — Ядвігою Доброволя-Вітошинською з Вежбицьких.
Звання
- Поручник (1876)
- Надпоручник (1881)
- Капітан ІІ класу (1888)
- Капітан І класу (1889)
- Майор (1898)
- Підполковник (1903)
- Полковник (1906)
- Генерал-майор (1915)
Нагороди і відзнаки
- Шляхетський титул Edler von Dobrawola (1917)
- Лицарський хрест ордена Леопольда (Австро-Угорщина, 1916)[5].
- Орден Залізної Корони IIІ класу (Австро-Угорщина, 1914)[6].
- Бронзова медаль «За військові заслуги» на червоній стрічці
- Ювілейний хрест
- Ювілейна пам'ятна медаль 1898
Примітки
- ↑ а б Степанович К. Л. Личаківський некрополь — 2006. — С. 219. — ISBN 978-966-8955-00-5
- ↑ Науменко К. Є. Вітошинський-Доброволя Йосип-Михайло… — С. 637.
- ↑ Хто відокремлюватиме зерно від полови? Рецензія на видання "Західно-Українська Народна Республіка 1918—1923. Енциклопедія: До 100-річчя утворення Західно-Української Народної Ресупліки. Том І/ Цитаделя: Львівський мілітарний алманах. № 15 2018
- ↑ Криса Л., Фіголь Р. Личаківський некрополь. — Львів, 2006. — С. 219-220. — ISBN 966-8955-00-5.
- ↑ Hof- und Staatshandbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie. — Wien 1918. — S. 68.(нім.)
- ↑ Hof- und Staatshandbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie. — Wien 1918. — S. 108.(нім.)
Джерела
- Науменко К. Є. Вітошинський-Доброволя Йосип-Михайло // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 582. — ISBN 966-00-0734-5.
- Науменко К. Є. Вітошинський-Доброволя Йосип-Михайло // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2005. — Т. 4 : В — Вог. — С. 637. — ISBN 966-02-3354-X.
- Zbigniew Andrzej Judycki. Pod obcymi sztandarami. Oficerowie polskiego pochodzenia w siłach zbrojnych i policji państw obcych. — Lublin: Wydawnictwo KUL, 2019. — 234 s. ISBN 978-83-8061-657-8.
Посилання
![]() |
Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 27 жовтня
- Народились 1858
- Уродженці Львова
- Померли 9 грудня
- Померли 1931
- Померли у Львові
- Поховані на Личаківському цвинтарі
- Випускники Терезіанської академії
- Кавалери лицарського хреста ордена Леопольда (Австрія)
- Кавалери ордена Залізної Корони 3 ступеня
- Нагороджені медаллю «За військові заслуги» (Австро-Угорщина)
- Нагороджені Ювілейною пам'ятною медаллю 1898
- Нагороджені Ювілейним хрестом
- Австро-Угорські військовики Першої світової війни
- Генерали Австро-Угорщини