Бенч Ольга Григорівна
Бенч Ольга Григорівна | |
---|---|
Народилася | 14 березня 1955 (69 років) |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | музикознавиця |
Alma mater | Національна музична академія України імені П. І. Чайковського |
Заклад | Національна музична академія України імені П. І. Чайковського, Харківський державний інститут культури і КАМ |
Нагороди | |
|
Бенч Ольга Григорівна (нар. 14 березня 1955, Гутисько, Бережанський район Тернопільської області) — диригентка, музикознавиця, кандидатка мистецтвознавства (1990), доцентка, професорка, Заслужена діячка мистецтв України (1998)[1], Народна артистка України (2010)[2], заступниця міністра культури і туризму України (2005—2010), Генеральна консулка України в Пряшеві (Словаччина) (2010—2015).
Народилась 14 березня 1955 року у селі Гутисько Тернопільської області. Отримала середню та музичну освіти у школах Трускавця[3]. З 1972 по 1976 навчалася у Дрогобицькому державному музичному училищі. У 1976—1981 навчалась у Львівській національній музичній академії імені М. В. Лисенка, потім з 1984 по 1987 роки в асистентурі-стажуванні та аспірантурі у Національній музичній академії України імені П. І. Чайковського. Стажувалася в Національній опері України. Паралельно, у 1981—1984 роках, була викладачкою кафедри оркестрового диригування Харківського державного інституту культури, 1990 року отримала вчене звання кандидатка мистецтвознавства.[4]
1991 року заснувала та очолила камерний хор «Український спів», який озвучив фільми «Густиня», «Подорож у втрачене минуле» (про музично-культурні традиції Сіверщини), а також успішно виступив у місячнику європейської культури в Кракові –у культурно-громадській акції «Збережемо українські церкви у Польщі» (1992), урядовому концерті на І та ІІ Всесвітніх форумах українців (1992; 1997).[4]
У 1987—2005 роках була доценткою і професоркою Київської державної консерваторії імені П. І. Чайковського. Потім у 2005—2010 роках заступницею Міністра культури і туризму України[5][6]. З 2010 по 2015 роки була Генеральною консулкою України в Пряшеві (Словаччина).
З 2014 року працює гарантом педагогічного і мистецького напрямів в Католицькому університеті в Ружемберку (Словаччина). У 2018 році була обрана ректоркою Київської академії мистецтв.
У 2018 році увійшла до енциклопедії «Britishpedia» за розвиток українсько-словацьких зв'язків у розділі «Видатні особи Чехії та Словаччини».
Є авторкою понад 100 публікацій, серед яких монографія та навчальний посібник:
- Павло Муравський. Феномен одного життя. — К. : Дніпро, 2002. — 663 с. — ISBN 966-578-108-1.
- Український хоровий спів. Актуалізація звичаєвої традиції: навч. посібник для студ. вищих навч. закл. — К. : Редакція журналу «Український Світ», 2002. — 440 с. — ISBN 966-7586-05-7.
- Почесна Грамота Кабінету Міністрів України (1999)[7];
- Орден Святого Миколи Чудотворця ІІІ ступеня (2005);
- Почесна відзнака Міністерства культури і туризму України «За досягнення в розвитку культури і мистецтв» (2006);
- Почесна Грамота Київського міського голови «За вагомий особистий внесок у розвиток культури та високий професіоналізм» (2006);
- Орден Королеви Анни Ярославни (2008);
- Лауреатка премії ім. М. В. Лисенка за наукову діяльність (2008);
- Лауреатка премії Національної всеукраїнської музичної спілки (2008);
- Лауреатка Всеукраїнської премії «Жінка ІІІ тисячоліття» в номінації «Рейтинг» (2010);
- Грамота МЗС України (2013);
- Премія «Гордість Трускавця-2017», номінація «Амбасадор Трускавця-2017» (2017);
- Медаль «За жертовність і любов до України» з нагоди державної пам'ятної дати Дня Хрещення Київської Русі-України (2019).
- ↑ Указ Президента України від 22 травня 1998 року № 496/98 «Про відзначення нагородами України працівників культури і мистецтва»
- ↑ Указ Президента України від 20 січня 2010 року № 53/2010 «Про відзначення державними нагородами України»
- ↑ Життєвий шлях, устелений особливим талантом та невтомною працею (укр.). 23 березня 2020. Архів оригіналу за 14 квітня 2022. Процитовано 16 листопада 2021.
- ↑ а б Біографія Бенч.pdf. Google Docs. Архів оригіналу за 16 листопада 2021. Процитовано 16 листопада 2021.
- ↑ Указ Президента України від 3 червня 2005 року № 909/2005 «Про призначення О. Шокало-Бенч заступницею Міністра культури і туризму України»
- ↑ Указ Президента України від 1 листопада 2010 року № 993/2010 «Про звільнення О. Бенч з посади заступника Міністра культури і туризму України»
- ↑ Постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 1999 року № 1934 «Про нагородження Почесною грамотою Кабінету Міністрів України».
- Тернопільщина інформаційний портал [Архівовано 22 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- Бенч Ольга Григорівна (сайт Національної бібліотеки України ім. В. І. Вернадського)
- Музыковедческий портал
- Гендерні особливості дипломатичної служби в Україні та світі [Архівовано 2 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- Сторінка ректора на сайті КАМ [Архівовано 8 квітня 2022 у Wayback Machine.]
- Народились 14 березня
- Народились 1955
- Випускники Київської консерваторії
- Викладачі Київської консерваторії
- Викладачі Харківської державної академії культури
- Народні артисти України
- Заслужені діячі мистецтв України
- Нагороджені почесною грамотою КМУ
- Випускники Львівської консерваторії
- Українські музикознавиці
- Українські педагоги
- Українські дипломати
- Українські жінки-дипломати
- Українські жінки-політики
- Консули України в Пряшеві
- Лавреатки премії Жінка III тисячоліття
- Педагоги Харкова
- Педагоги Києва
- Педагоги XX століття
- Педагоги XXI століття
- Радянські педагоги