Проспект Незалежності (Житомир)
Проспект Незалежності Житомир | |
---|---|
Місцевість | Чеська Крошня, Північний, Привокзальний |
Район | Богунський |
Колишні назви | |
Іподромна вулиця (частина; поч. ХХ ст. - 1975р.), Об'їзна дорога (частина; до 1950р.), Транзитна вулиця (частина; 1950-1975рр.), вулиця Ватутіна (1975-2016рр.) | |
Загальні відомості | |
Протяжність | 3,7 км |
Координати початку | 50°16′33″ пн. ш. 28°38′51″ сх. д. / 50.276056° пн. ш. 28.647722° сх. д.Координати: 50°16′33″ пн. ш. 28°38′51″ сх. д. / 50.276056° пн. ш. 28.647722° сх. д. |
Координати кінця | 50°16′06″ пн. ш. 28°41′36″ сх. д. / 50.268556° пн. ш. 28.693417° сх. д. |
поштові індекси | 10001, 10020, 10029, 10031 |
Транспорт | |
Тролейбуси | 10 (з 1982 року) |
Маршрутні таксі | 8, 26 |
Рух | двосторонній |
Покриття | асфальт |
Будівлі, пам'ятки, інфраструктура | |
Забудова | комерційна, багатоповерхова житлова, садибна житлова |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | r11350000 |
Мапа | |
![]() | |
![]() |
Проспе́кт Незале́жності — проспект у Богунському районі Житомира, довжиною 3,7 км. Пролягає від майдану Визволення до вулиці Київської. Одна із загальноміських магістралей.[1]
Пролягає у місцевостях Чеська Крошня, у північній та привокзальній частинах міста.[2][3]
До проспекту прилучаються вулиці та провулки:
- пров. Вільський 2-й
- пров. Кавалерійський
- вул. Покровська (перетинає)
- пров. Художника Кириченка
- вул. Отаманів Соколовських
- пр. Академіка Тарасєвича
- вул. Івана Мазепи
- вул. Східна (перетинає)
- пров. Галанчикової
- пров. Північний
- пров. Черняхівський
- пров. Іподромний 1-й
- пров. Іподромний 2-й
- вул. Михайла Грушевського (перетинає)
- пров. Товарно-Вантажний.
Проспект відомий з 1975 року як вулиця Ватутіна, утворена внаслідок об’єднання одразу двох вулиць —Транзитної та Іподромної.
Транзитна вулиця сформувалась у 1950-х роках, як транзитна дорога. Згідно з генпланом мала об’єднати Новоград-Волинське шосе, що проходило через Врангелівку (сучасний мікрорайон Богунія) та Київське шосе через Мар’янівку та Смоківку. Також за цим генпланом на Мар'янівці було збудовано сім Транзитних провулків, однак вони так і залишились «відірвані» від Транзитної вулиці.[4]
У 1939 — 1940 рр. було прокладено ґрунтову дорогу між майданом Визволення та Покровською вулицею. Побудована дорога отримала тоді назву Об'їзна дорога. У 1950 році дорога отримала назву Транзитна вулиця. У середині 1950-х років побудована друга частина Транзитної вулиці, від вулиці Щорса до Іподромної вулиці.[5]
Під час німецької окупації міста вулиця носила назву Чешсько-Крошенська алея (нім. Tschechsko Kroschenski Gasse). На початку ХХ століття місцевість, крізь яку в майбутньому буде прокладено Транзитну вулицю, належала до села Чеська Крошня.[6][7][8][3] До приєднання у 1973 році селища Крошні до Житомира, Транзитна вулиця розділяла Житомир та смт Крошня Житомирського району. Непарний (північний) бік вулиці відносився до смт Крошня.[5]
У 1941 — 1956 рр. Транзитною вулицею здійснювався вантажний трамвайний рух.[9]
Садибна забудова Транзитної вулиці здійснювалася у 1950 —1960-х роках. Станом на 1968 рік садибна та промислова забудова Транзитної вулиці переважно сформована.[3]
Іподромна вулиця отримала назву завдяки тому, що у цій частині міста наприкінці XIX — початку XX століття діяв іподром, з поля якого також здійснювали показові польоти. Зокрема льотчики Уточкін, Єфімов, Нестеров.
Станом на початок ХХ століття Іподромна вулиця починалася від Київської вулиці та завершувалася в районі нинішньої вулиці Михайла Грушевського, продовжуючись далі на північ як ґрунтова дорога.[3]
На місці іподрому впродовж 1904—1914 років побудовано тюрму (зараз Житомирська установа виконання покарань (№ 8)), до якої було продовжено вулицю.[10]
Станом на початок 1940-х років переважно сформувалася садибна забудова (на сьогодні збереглося лише декілька будинків) та частково промислова забудова Іподромної вулиці.[3]
У 1941 — 1956 рр. Іподромною вулицею (від Транзитної вулиці до Товарно-Вантажного провулка) здійснювався вантажний трамвайний рух.[9]
Протягом 1950-х — 1960-х років сформувалася більшість промислової забудови вулиці, у тому числі сформованої за рахунок знесення садиб між нинішніми 1-м та 2-м Іподромними провулками.[3]
У 1982 році вулицею Ватутіна почав курсувати тролейбус.[11][12]
На початку 1990-х років здійснювалося будівництво 9-14-поверхових багатоквартирних житлових будинків мікрорайону ЗІЛ.[13][14]
Сучасна назва — з 2016 року, згідно розпорядження міського голови Про перейменування топонімічних об’єктів та демонтаж пам’ятних знаків у м. Житомирі від 19 лютого, №112.[15]
- №10А — церква ЄХБ
- №10Е — Вільське військове кладовище
- №13 — розважальний комплекс «Dodo»
- №15А — меблева фабрика «Луч»
- №45 — молочна фабрика «Рейнфорд»
- №55 — автотранспортне підприємство 11855
- №55В — торговельний центр «Метро»
- №172 — Житомирська виправна колонія №4 та Житомирська установа виконання покарань (№ 8).
- ↑ ГЕНЕРАЛЬНИЙ ПЛАН МІСТА ЖИТОМИРА. Креслення існуюче використання.
- ↑ Мокрицький Г.П. (2003). Всі вулиці Житомира: Топографічний і топонімічний довідник. Житомир: Волинь. ISBN 966-690-030-0.
- ↑ а б в г д е Офіційний геопортал Житомирської міської ради з використанням шарів «Топографічний план 1:2000», «Історичні плани», «Адресний реєстр», інструменту «виміряти відстань». Архів оригіналу за 23 грудня 2021. Процитовано 11 січня 2024.
- ↑ Мокрицький Г.П. (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія Житомира. Том 1. Книга 1. Житомир: Волинь. с. 38, 275. ISBN 966-690-084-X.
- ↑ а б Мокрицький Г.П. (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія Житомира. Том 1. Книга 1. Житомир: Волинь. с. 38. ISBN 966-690-084-X.
- ↑ Мокрицький Г.П. (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія Житомира. Том 1. Книга 1. Житомир: Волинь. с. 315. ISBN 966-690-084-X.
- ↑ Мокрицький Г.П. (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія Житомира. Том 1. Книга 1. Житомир: Волинь. с. 553. ISBN 966-690-084-X.
- ↑ План Житомира 1915 року.
- ↑ а б Мокрицький Г.П. (2007). Вулиці Житомира. Енциклопедія Житомира. Том 1. Книга 1. Житомир: Волинь. с. 38. ISBN 966-690-084-X.
- ↑ Управління Державної пенітенціарної служби в Житомирській області. www.kvs.gov.ua. Процитовано 18 червня 2017.[недоступне посилання з жовтня 2019]
- ↑ Сергій Тархов, Кость Козлов, Ааре Оландер (2010). Електротранспорт України. Енциклопедичний путівник. Київ: Сидоренко. с. 232. ISBN 978-966-2321-11-1.
- ↑ Мокрицький Г. П. (1999). Житомирське трамвайно-тролейбусне управління: 100 років трамвайному руху. Житомир: Волинь. с. 126. ISBN 966-7390-54-3.
- ↑ Про коригування схеми генплану мікрорайону «ЗІЛ» в м. Житомирі. Архів оригіналу за 22 березня 2014. Процитовано 27 червня 2011.
- ↑ Карта житлових об'єктів. zhytomyr.gistechnologies.pro. Процитовано 11 січня 2024.
- ↑ Сергій Сухомлин підписав розпорядження про перейменування вулиць у Житомирі. old.zt-rada.gov.ua. Процитовано 18 червня 2017.
- Мокрицький Г.П. Вулиці Житомира / Енциклопедія Житомира. - Кн. 1. - Житомир: Вид-во "Волинь", 2007. - 640 с.
- Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини: 1795. – 2006: Довідник: Офіційне видання / Упоряд. Р.Ю. Кондратюк,. Д.Я. Самолюк, Б.Ш.