Цариградски вестник
„Цариградски вестник“ „Цариградскй вѣстникъ“ „Цареградски вѣстникъ“ „Цареградскiй вѣстникъ“ | |
![]() Глава на вестника | |
Информация | |
---|---|
Вид | седмичник |
Начало | 1848 г. |
Край | 1862 г. |
Главен редактор | Иван Богоров Александър Екзарх Тодор Бурмов |
Език | български |
Свързани вестници | „Български орел“ „Македония“ |
Цариградски вестник в Общомедия |
„Цариградски вестник“ е български седмичник, излизал в Цариград от 1848 до 1862 година, едно от най-сериозните издания на български език от възрожденския печат.
Вестникът е основан от Иван Богоров след спирането на „Български орел“. Богоров е и негов главен редактор до 1850 година, след което вестникът е поет от Александър Екзарх и за кратко от Тодор Бурмов.
Освен публицистика и документални географски, исторически и биографични очерци, в „Цариградски вестник“ се публикуват и художествени текстове. В подлистници са издадени преводи и български адаптации на множество чужди книги, сред които „Чудесиите на Робинзон Крузо“ на Даниел Дефо и „Еничарите“ на Мор Йокай. Във вестника публикуват много от представителите на т.нар. „даскалска поезия“, а в него правят своя дебют и поети като Добри Чинтулов и Петко Славейков.[1] В „Цариградски вестник“ пише Йордан Хаджиконстантинов Джинот, който на страниците на вестника публикува множество статии, бележки и литературни произведения.[2]
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Радев, Иван. История на българската литература през Възраждането. Велико Търново, Абагар, 2007. ISBN 978-954-427-758-1. с. 201.
- ↑ Георгиев, Емил. Люлка на старата и новата българска писменост. София, 1980, стр.198.