Laura Marx
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 26 setembre 1845 ![]() Brussel·les (Bèlgica) ![]() |
Mort | 25 novembre 1911 ![]() Draveil (França) ![]() |
Causa de mort | suïcidi, enverinament per cianur ![]() |
Sepultura | cementiri de Père-Lachaise, 76 Grave of Lafargue (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Activisme, traductor i traducció ![]() |
Ocupació | militant, traductora, escriptora ![]() |
Família | |
Cònjuge | Paul Lafargue (1868–1911) ![]() |
Fills | Charles Étienne Lafargue ![]() |
Pares | Karl Marx ![]() ![]() |
Germans | Eleanor Marx Jenny Longuet ![]() |
![]() ![]() |
Jenny Laura Marx (Brussel·les, 26 de setembre de 1845 - Draveil, 26 de novembre de 1911) fou una activista política relacionada amb el moviment obrer francès, filla de Karl Marx i Jenny von Westphalen. Laura Marx feu una important tasca com a difusora de l'obra del seu pare a França. El 1868 es casa amb el polític Paul Lafargue. El matrimoni se suïcidà amb una injecció d'àcid cianhídric.[1]
Biografia
[modifica]Laura Marx nasqué a Brussel·les, durant l'exili del matrimoni Marx a Bèlgica. En la seua infància acompanyà els seus pares a Londres, on es refugiaren a partir de la tardor de 1849, després del fracàs del procés revolucionari a Alemanya. A la capital anglesa la seva família entrà en contacte amb qui seria el seu espòs, Paul Lafargue, un jove socialista nascut a Cuba, nacionalitzat francès i arribat a Londres el 1866 per treballar en la Primera Internacional.
Paul i Laura es casaren a Londres el 2 d'abril de 1868. Passaren etapes molt dures en la seua vida marital: tingueren diversos fills però tots moriren a molt curta edat, i la militància política els dugué a durs episodis de persecució i assetjament policial, sobretot després de la sagnant repressió de la Comuna de París. Refugiats de nou a Londres, tots dos iniciaren unes dècades de treball polític conjunt en l'AIT, introduint el marxisme a França i Espanya, i ajudaren a Marx en la traducció d'El capital al francès. Anys més tard pertanyerien a la direcció de la secció francesa de la Segona Internacional.
Friedrich Engels els va nomenar hereus de part del seu llegat i de la seua obra i de prou diners a la seua mort, a l'agost de 1895.
Al seu domicili dels voltants de París, al novembre de 1911, la parella, malalta i sense descendència, se suïcidà, com sembla que havien acordat si salut no els permetera mantenir la seua independència vital. Laura tenia 66 anys i Paul 69.
Notes i referències
[modifica]- ↑ Francis Wheen. 1999. Karl Marx: A Life. Londres: WW Norton & Company. p386.