Nacionalisme castellà
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Castilla_nacion_belfast.jpg/220px-Castilla_nacion_belfast.jpg)
El nacionalisme castellà o castellanisme és un moviment que defensa el reconeixement nacional de Castella, i en alguns casos, la seua independència.
Els nacionalistes castellans reivindiquen la tradició i els valors de la Revolució de les Comunitats de Castella i per això acostumen a anomenar-se «comuneros».
Aquests propugnen la unió de les comunitats autònomes de Cantàbria, Castella i Lleó, Castella - la Manxa, La Rioja i Madrid.
Els castellanistes celebren el 23 d'abril com a diada nacional en record de la derrota de Villalar.
Origen
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b5/Flag_of_Castile_%28purple%29.svg/220px-Flag_of_Castile_%28purple%29.svg.png)
Existeixen diversos moviments que poden qualificar-se de castellanistes: ja siguin de caràcter regionalista o nacionalista, al marge de la seva orientació política (progressista, esquerrana, socialdemòcrata, dretana...). Remunten les seves arrels polítiques al Pacte Federal Castellà de 1869, signat per representants i delegats de 17 províncies. Propugna la unificació de les actuals cinc comunitats autònomes d'arrel castellana: Cantàbria, Castella i Lleó, Castella - la Manxa, La Rioja i Madrid (així com de diverses comarques que no pertanyen a aquestes comunitats autònomes però han pertangut històricament a Castella).
Territorialitat
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Mapa-castellano.jpg/220px-Mapa-castellano.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Provincias-castellanas.jpg/220px-Provincias-castellanas.jpg)
La territorialitat que reivindiquen els moviments castellanistes depèn del sector al qual pertanyin. Una part del regionalisme castellà fa una distinció amistosa entre el nord i el sud de Castella (considerant la separació natural del Sistema Central). D'altra banda, les tesis d'Anselmo Carretero fan una lectura molt més escarida de Castella, restringint aquesta a la denominada "Castella comtal" (els territoris del primigeni comtat de Castella). Finalment, el nacionalisme castellà, considera com una mateixa entitat, l'àrea sociocultural que es correspondria amb el mapa de llengües, dialectes i parles d'Espanya que defineixen com de cultura pròpiament castellana. Aquí inclouen territoris com les comarques d'Utiel i Requena, que després de l'organització territorial de 1833, van quedar integrats al que avui és la Comunitat Valenciana. Tampoc renuncien a l'enclavament burgalès de Treviño, que es troba dintre de la província basca d'Àlaba. Quant a ordenament territorial, defensen la comarcalització de la regió i la supressió en última instància la províncies ideades en 1833.
Història
[modifica]Històricament, el castellanisme pren com punt de referència la Guerra de les Comunitats de Castella. I la figura de Juan Martín Díez "El Empecinado", com base del federalisme castellà del segle xix i el posterior Pacte Federal Castellà de 1869. La síntesi dels moviments, s'adscriuen als ideals exposats en la revolució comunera de 1521. Es pot prendre com a referència els escrits de l'hispanista francès Joseph Pérez, com mitjà d'estudi d'aquells fets. També es consideren pensadors castellanistes (o precursors del castellanisme) a:
- Narciso Alonso Cortés (1875-1972), escriptor.
- Gregorio Fernández Díez (1891-), economista.
- Julio Senador Gómez (1872-1962), escriptor regeneracionista.
- Eugenio Merino (1881-1953), escriptor, sociòleg, etnògraf i sacerdot
Simbologia
[modifica]El castellanisme en general s'identifica amb el penó tradicional vermellós del Regne de Castella. Encara que els moviments reivindicatius en major mesura el qual tradicional encara que erròniament[1] s'ha identificat com a penó comunero, de color morat, actualment representat de color anyil. Si bé existeixen altres símbols com la creu de Fernán González i el broquer castellanista, així com els distintius propis de cada col·lectiu.
-
Bandera de Castella i Lleó ("quarterada").
-
Penó de Castella.
-
L'anomenat Pendón Comunero.
-
Penó estelat
Celebracions
[modifica]La data clau dels moviments reivindicatius castellans és el 23 d'abril, aniversari de la Batalla de Villalar, reivindicada i celebrada com a Diada nacional de Castella. També existeixen altres dates significatives:
- 12 de febrer. Homenatge als Comuners de Castella a Toledo.
- 12 de novembre. Diada de San Millán, patró de Castella.
Autors de referència
[modifica]Diversos escriptors han plantejat tesis sobre la identitat castellana, les quals han estat adoptades com a plantejaments de base del castellanisme actual:
Col·lectius castellanistes
[modifica]Poden considerar-se moviments castellanistes els següents partits i associacions:
- Ahora Castilla
- Tierra Comunera
- Juventudes Comuneras (joventuts de Tierra Comunera)
- Foro Castellano 23 de Abril
- Sopa Castellana
- Izquierda Castellana
- Unión Castellanista
- Partido Regionalista Castellano
- Partido Nacionalista de Castilla-León
Vegeu també
[modifica]Referències
[modifica]Enllaços externs
[modifica]- (castellà) El fet nacional castellà