Solitudevej
Denne artikel omhandler gaden på Nørrebro. Opslagsordet har også en anden betydning, se Solitudevej (vise).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Solitudevej.jpg/220px-Solitudevej.jpg)
Solitudevej er en gade på Nørrebro i København, i 1679 kaldt "den kongelige jagtvej" – ikke at forveksle med den nuværende Jagtvej.[1]
Vejen førte fra Nørrebrogade ned til landstedet Solitude (eller Solitudo - latin for "ensomhed"), der ved sin opførelse omkring 1720 lå helt isoleret.[2] Det blev opført af grev U.A. Holstein.[3][4][5] På landstedet var der 1770-83 indrettet en inokulationsanstalt.[6] Ved Solitudevej lå traktørstedet Lille Ravnsborg fra begyndelsen af 1800-tallet. Her boede Johanne Louise Heiberg som barn, da hendes forældre ejede stedet.[2]
Landstedets jorder blev udstykket i 1870, og i 1902 blev det revet ned.[5]
Solitudevej er mest kendt som titel på Poul Sørensens revyvise, som Elga Olga sang i 1953.
En kunstner kaldte på et maleri på et nu brændt plankeværk ved vendepladsen for enden af gaden pladsen for Elga Olga Plads.[7]
Gaden har i dag kun husnumre op til 5 og 6; bygningerne med højere numre blev nedrevet som led i saneringen af den sorte firkant.
Industriforeningens Kampklub havde i 1970'erne lokaler i gaden.
Kilder
[redigér | rediger kildetekst]- ^ Dengang » Nørrebro for begyndere
- ^ a b "Arkiveret kopi". Arkiveret fra originalen 22. juli 2019. Hentet 22. juli 2019.
- ^ Københavns hvornår skete det - 1720 Arkiveret 2. august 2016 hos Wayback Machine, Selskabet for Københavns Historie
- ^ En vandretur på Nørrebro - dengang.dk
- ^ a b Tidstavle, Nørrebro Lokalhistoriske Forening og Arkiv
- ^ Københavns hvornår skete det - 1770 Arkiveret 3. august 2016 hos Wayback Machine, Selskabet for Københavns Historie
- ^ ugeavisen.dk: Sangerinden Elga Olga prægede gennem flere år et plankeværk på Solitudevej på Nørrebro, men gik til i en brand i foråret i forbindelse med demonstrationer. Nu håber beboere, at sangerinden vil vende tilbage til sin plads.