pantà
Jump to navigation
Jump to search
Catalan
[edit]Etymology
[edit]Borrowed from Italian pantano. First attested in the 14th century.[1]
Pronunciation
[edit]Nomen
[edit]pantà m (plural pantans)
Derived terms
[edit]References
[edit]- ^ “pantà”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
Further reading
[edit]- “pantà” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “pantà” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “pantà” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.