Vladimir Oranovski
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Vladimir_Oranovskii.jpg/250px-Vladimir_Oranovskii.jpg)
Vladimir Aloizijevitš Oranovski (ven. Владимир Алоизийевитш Орановски) (1866 – 11. syyskuuta 1917 Viipuri[1]) oli venäläinen kenraali, joka toimi 42. armeijakunnan komentajana Venäjän keisarikunnan armeijassa ja Viipurin linnoituksen komendanttina. Hänet surmattiin ns. upseerien uimakoulun yhteydessä bolševikkien toimesta 11. syyskuuta 1917 osana samana vuonna tapahtuneita upseerisurmia.
Sotilasura
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Oranovski palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa upseerina, ja oli saavuttanut vuoteen 1917 mennessä kenraalin sotilasarvon. Hänen urapolkunsa huipentui armeijakunnan komentajan tehtävän saavuttamiseen huhtikuussa 1917.
Maaliskuun vallankumous ja sen jälkeen
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Oranovskin varmaa suhtautumista vallankumoukseen ei tiedetä, mutta hänen oletetaan suhtautuneen tilanteeseen pragmaattisesti ammattiupseerin näkökulmasta, johon kuului epäluulo rivimiesten vallantavoittelua kohtaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oranovski nimitettiin 42. armeijakunnan komentajaksi A. A. Gulevitšin tilalle huhtikuussa 1917, kun keisarinvaltaa tukenut päällystö poistettiin tehtävistä ja heidän tilalleen nostettiin uudet henkilöt. Kenraali Oranovskin on väitetty olleen osallisena Kornilovin kapinaan, jonka tavoitteena oli korvata Venäjän väliaikainen hallitus sotilasdiktatuurilla, jota johti Lavr Kornilov. Lokakuussa 1917 tutkimuskomitean jäsen Vengerov väitti, ettei Oranovskilla "ollut minkäänlaisia yhteyksiä kornilovilaisiin.”[2]
Viimeiset vaiheet ja kuolema
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Syyskuussa 1917 perustettiin Suomen vallankumouskomitea, jonka tarkoituksena oli kuulustella upseereita Kornilovin kapinaan liittyen ja kitkeä vastavallankumouksellinen toiminta. Upseereilta vaadittiin julkinen kuulustelu ja kolme kirjallista vakuutusta, ettei aio osallistua Kornilovin "vastavallankumoukselliseen" toimintaan.[3] Vallankumouskomitean komissaari Sasov saapui Viipuriin 11. syyskuuta 1917 suorittamaan kenraali Oranovskin kuulustelun. Viipurin linnoituksen komendanttina kenraali Oranovski kuitenkin kieltäytyi tunnustamasta komissaarin auktoriteettia ja yritti vangita Sasovin. Tämän seurauksena hänet itse vangittiin viiden muun upseerin kanssa komissaari Sasovin koolle kutsuman Viipurin neuvoston päätettyä niin. Ensimmäisten vangittujen joukossa oli linnoituksen esikuntapäällikkö kenraalimajuri Stepanov, kenraali Vasiljev, eversti Kyrenius ja kaksi muuta everstiä. Vangit vietiin Linnansillalle, jossa heitä pahoinpideltiin lyömällä ja pistimin. Upseerit heitettiin veteen, jossa heidät lopuksi ammuttiin.[4]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Vuosina 1914–22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Westerlund, Lars (toim.), Venäläissurmat Suomessa 1914–22, Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja, 2004
- ↑ The Kornilov Affair. Alpha History
- ↑ Eerola, Jari: ”Viipurin upseerisurmat elokuussa 1917 osana Venäjän poliittista kehitystä” Helsingin yliopisto
|