emäs
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]emäs (39)
- (epäorgaaninen kemia) hapon vastakohta
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈemæs/
- tavutus: e‧mäs
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | emäs | emäkset |
genetiivi | emäksen | emästen emäksien |
partitiivi | emästä | emäksiä |
akkusatiivi | emäs; emäksen |
emäkset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | emäksessä | emäksissä |
elatiivi | emäksestä | emäksistä |
illatiivi | emäkseen | emäksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | emäksellä | emäksillä |
ablatiivi | emäkseltä | emäksiltä |
allatiivi | emäkselle | emäksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | emäksenä | emäksinä |
translatiivi | emäkseksi | emäksiksi |
abessiivi | emäksettä | emäksittä |
instruktiivi | - | emäksin |
komitatiivi | - | emäksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | emäkse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
emäs- |
Etymologia
[muokkaa]Sanaa käytti ensimmäisenä Julius Krohn vuonna 1860 julkaisemassaan luettelossa Kemiallisia Tiedesanoja.[1]
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: emäksinen
Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]Viitteet
[muokkaa]- ↑ Lari Kauppinen: Alkuainesanaston tiimoilta: Vanhoja suomenkielisiä nimityksiä. Terminfo, 1993, nro 4, s. 14. Artikkelin verkkoversio (PDF). (Lähteessä vuosiluvuksi sanotaan 1862.)