kansalainen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]kansalainen (38)
- valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈkɑnsɑˌlɑi̯nen/
- tavutus: kan‧sa‧lai‧nen
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kansalainen | kansalaiset |
genetiivi | kansalaisen | kansalaisten kansalaisien |
partitiivi | kansalaista | kansalaisia |
akkusatiivi | kansalainen; kansalaisen |
kansalaiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kansalaisessa | kansalaisissa |
elatiivi | kansalaisesta | kansalaisista |
illatiivi | kansalaiseen | kansalaisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kansalaisella | kansalaisilla |
ablatiivi | kansalaiselta | kansalaisilta |
allatiivi | kansalaiselle | kansalaisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kansalaisena (kansalaisna) |
kansalaisina |
translatiivi | kansalaiseksi | kansalaisiksi |
abessiivi | kansalaisetta | kansalaisitta |
instruktiivi | - | kansalaisin |
komitatiivi | - | kansalaisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | kansalaise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
kansalais- |
Käännökset
[muokkaa]1. kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- substantiivit: kansalaisuus
Yhdyssanat
[muokkaa]eurokansalainen, kansalaisadressi, kansalaisaktivismi, kansalaisillalliset, kansalaisjärjestö, kansalaiskasvatus, kansalaiskeräys, kansalaiskeskustelu, kansalaiskoulu, kansalaiskunto, kansalaisliike, kansalaisluottamus, kansalaismielipide, kansalaisoikeus, kansalaisopisto, kansalaispalkka, kansalaispiiri, kansalaispäivälliset, kansalaisrohkeus, kansalaissota, kansalaistaito, kansalaistoiminta, kansalaisyhteiskunta, maailmankansalainen, rivikansalainen
Aiheesta muualla
[muokkaa]- kansalainen Kielitoimiston sanakirjassa