pakko
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- ehdoton, asianomaisen omaa tahtoa huomioonottamaton velvollisuus tai vaatimus, välttämättömyys
- Sinun on pakko tehdä tämä.
- Onko pakko?
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈpɑkːo/
- tavutus: pak‧ko
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | pakko | pakot |
genetiivi | pakon | pakkojen |
partitiivi | pakkoa | pakkoja |
akkusatiivi | pakko; pakon |
pakot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | pakossa | pakoissa |
elatiivi | pakosta | pakoista |
illatiivi | pakkoon | pakkoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | pakolla | pakoilla |
ablatiivi | pakolta | pakoilta |
allatiivi | pakolle | pakoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | pakkona | pakkoina |
translatiivi | pakoksi | pakoiksi |
abessiivi | pakotta | pakoitta |
instruktiivi | - | pakoin |
komitatiivi | - | pakkoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | pako- | |
vahva vartalo | pakko- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: pakollinen, pakoton
Yhdyssanat
[muokkaa]ilmaisupakko, järjestäytymispakko, kiinniottopakko, koulupakko, lisenssipakko, maantuntopakko, maskipakko, pakko-ohjaus, pakko-otto, pakkoajatus, pakkoavioliitto, pakkohoito, pakkohuutokauppa, pakkokeino, pakkolaina, pakkolaitos, pakkolasku, pakkoliike, pakkoliitos, pakkoloma, pakkolomautus, pakkolunastus, pakkoluovutus, pakkomielle, pakkomyynti, pakkoneuroosi, pakkoneurootikko, pakkopaita, pakkopeli, pakkoperintä, pakkopulla, pakkorako, pakkoruokinta, pakkoruotsi, pakkosiirto, pakkosyöttö, pakkoteitse, pakkotila, pakkotilanne, pakkotoimi, pakkotoiminto, pakkotyö, pakkotäytäntö, pakkovalta, siirtopakko, solmiopakko, sopimuspakko, turvavyöpakko, työpakko, viisumipakko, virtsaamispakko, väkipakko
Aiheesta muualla
[muokkaa]- pakko Kielitoimiston sanakirjassa