Albinas Bernotas
Albinas Bernotas | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1934 m. kovo 21 d. Urviniai, Griškabūdžio valsčius |
Mirė | 2012 m. vasario 14 d. (77 metai) Argirdiškė, Švenčionių rajonas |
Palaidotas (-a) | Antakalnio kapinėse |
Sutuoktinis (-ė) | Danutė |
Veikla | poetas, rašytojas, vertėjas |
Partija | 1962 m. SSKP |
Alma mater | 1958 m. Vilniaus pedagoginis institutas |
Albinas Bernotas (1934 m. kovo 21 d. Urviniuose, Griškabūdžio valsčius – 2012 m. vasario 14 d. Argirdiškėje, Švenčionių rajonas) – Lietuvos poetas, rašytojas, vertėjas.
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Mokėsi Barzdų progimnazijoje, Griškabūdžio vidurinėje mokykloje. 1958 m. Vilniaus pedagoginiame institute baigė lietuvių kalbą ir literatūrą.
Mokytojavo, 1959–1966 m. dirbo periodinių leidinių „Moksleivis“, „Jaunimo gretos“ redakcijose. Nuo 1960 m. LSSR rašytojų sąjungos narys, poezijos konsultantas. 1966–1975 m. dirbo LSSR rašytojų sąjungoje. 1976–1978 m. žurnalo „Pergalė“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.[1] Nuo 1978 m. gyveno Argirdiškėje. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Kūryba
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Poezijoje konkretūs, dažnai proziški kaimo ir buities vaizdai siejami su skausminga žmogaus patirtimi, lyrine refleksija. Rinkiniuose „Nusigręžusi žvaigždė“, Į šulinį užgriūvantį ryškios pokario istorinės realijos, ironiškos intonacijos. Eilėraščių poetika klasikinė (sonetai). Parašė autobiografinės prozos, eilėraščių ir esė.
Tarp jo verstų poetų – Johanas Volfgangas Getė, Kiprijonas Kamilis Norvidas, Henrikas Šilkinis, Julius Zejeris ir kt.[2]
Bibliografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
- Lygumos bunda: eilėraščiai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1960. – 82 p.
- Žaibų tyla: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1965. – 103 p.
- Karšti lapai: eilėraščiai (dail. Rimtas Tarabilda). – Vilnius: Vaga, 1968. – 78 p.: iliustr.
- Slenkstis: eilėraščiai (dail. Rimtas Tarabilda). – Vilnius: Vaga, 1972. – 97 p.: iliustr.
- Paglostyk žolę: eilėraščiai (dail. Alfonsas Augaitis). – Vilnius: Vaga, 1980. – 94 p.: iliustr.
- Vėžės: rinktinė (iliustr. Rimtas Tarabilda). – Vilnius: Vaga, 1981. – 333 p.: iliustr.
- Nusigręžusi žvaigždė: eilėraščiai (dail. Romas Orentas). – Vilnius: Vaga, 1983. – 101 p.: iliustr.
- Balandžio dvelksmas: eilėraščiai ir poema / Davidas Kugultinovas (vertė Albinas Bernotas ir Arvydas Galginas). – Vilnius: Vaga, 1984. – 85 p.
- Paglostyk žolę: eilėraščiai. – 2-as leidimas. – Vilnius: Vaga, 1986. – 108 p.: iliustr.
- Pigmalijono sindromas: tekstai, proza ir eilėmis (iliustr. Kęstas Vasiliūnas). – Vilnius: Vaga, 1989. – 266 p.: iliustr. – ISBN 5-415-00208-1
- Į šulinį užgriūvantį: 198… / 1994 / 1996 metų eilėraščiai / Algimanto Kunčiaus nuotraukos iš ciklo „Reminiscencijos“, 1976–1986. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjunga, 1996. – 127 p.: nuotr. – ISBN 9986-413-93-1
- Pro dūmus: deimantais nusėtas: devyni pasakojimai ir knygos autorecenzija. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1998. – 335 p. – ISBN 9986-39-077-X
- Albinas Bernotas: eilėraščiai („Poezijos pavasario“ laureatų bibliotekėlė). – Kaunas: Naujasis lankas, 2009. – 62 p. – ISBN 978-9955-03-549-7
- Kaustytos žąsys: autobiografinė beletristika ir eilėraščiai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2012. – 287 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-39-724-3
Įvertinimas
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- 1964 m. St. Šimkaus II laipsnio diplomas už dainos tekstą „Ko sužvingai, bėri?“
- 1966 m. Lietuvos komjaunimo premija už eilėraščių rinkinį „Žaibų tyla“
- 1973 m. S. Nėries kolūkio premija už eilėraštį „Duonos trupinys“
- 1981 m. LSSR valstybinė premija
- 1984 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas
- 1984 m. „Poezijos pavasario“ laureatas
- 1999 m. literatūrinė Gabrielės Petkevičaitės-Bitės premija už knygą „Pro dūmus: deimantais nusėta“
- 2011 m. „Varpų“ literatūrinė premija už esė „Nepakartojami atkartojimai“
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Vytautas Kubilius. Albinas Bernotas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 237
- ↑ Donata Mitaitė. Albinas Bernotas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 112 psl.