Sacharovo premija
Sacharovo premija – kasmetinė premija, kurią Europos Parlamentas skiria išskirtinėms asmenybėms ir organizacijoms, kovojančioms prieš priespaudą, neteisybę ir nepakantumą. Ši premija, pavadinta disidento Andrejaus Sacharovo vardu – viena iš EP priemonių, skirtų skatinti žmogaus teises ir demokratiją visame pasaulyje.
Ši premija kasmet teikiama maždaug gruodžio 10 d. (arba kuo arčiau šios datos) per oficialų posėdį Strasbūre Europos Parlamentas suteikia savo „premiją už žmogaus teisių apsaugą“ (50 tūkst. eurų). Gruodžio 10 d. pasirinkta dėl to, kad ši data sutampa su Jungtinių Tautų Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos pasirašymu 1948 m.[1]
1988 m. įsteigta premija apdovanojami pasiekimai tokiose srityse, kaip žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir mažumų teisių apsauga, pagarba tarptautinei teisei, demokratijos plėtra bei įstatymo viršenybės įtvirtinimas. Premija skiriama vardan laisvės rizikuojantiems asmenims ir organizacijoms nepriklausomai nuo jų kilmės šalies ir valstybės, kurioje jie veikia. Pirmasis šia premija 1988 metais buvo apdovanotas žymus PAR politinis veikėjas Nelsonas Mandela.
Laureatai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Sacharovo premijos laureatai:
- 2023 m. Mahsa Amini[2]
- 2022 m. Ukrainos žmonės[3]
- 2021 Aleksejus Navalnas[4]
- 2020 Baltarusijos demokratinė opozicija[5]
- 2019 Ilham Tohti, uigūrų teisių aktyvistas
- 2018 Olegas Sencovas, ukrainiečių režisierius, Krymo aktyvistas
- 2017 Venesuelos demokratinė opozicija
- 2016 Nadia Murad ir Lamiya Aji Bashar
- 2015 Raif Badawi
- 2014 Denis Mukwege
- 2013 Malala Yousafzai
- 2012 Nasrin Sotoudeh ir Jafar Panahi
- 2011 Arabų pavasario aktyvistai
- 2010 Guillermo Fariñas
- 2009 "Memorialas"
- 2008 Hu Jia
- 2007 Salih Mahmoud Osman
- 2006 Aleksandras Milinkevičius
- 2005 „Baltai vilkinčios moterys“, Hauwa Ibrahim ir organizacija „Žurnalistai be sienų“
- 2004 Žana Litvina, Baltarusijos žurnalistų asociacijos pirmininkė
- 2003 JT Generalinis Sekretorius Kofis Annanas ir visas JT personalas
- 2002 Oswaldo José Payá Sardiñas
- 2001 Izzat Ghazzawi, Nurit Peled-Elhanan ir Dom Zacarias Kamwenho
- 2000 ¡Basta Ya!
- 1999 José Alejandro 'Xanana' Gusmão
- 1998 Ibrahimas Rugova
- 1997 Salima Ghezali
- 1996 Wei Jingsheng
- 1995 Líela Zana
- 1994 Taslima Nasreen
- 1993 Oslobodjenje
- 1992 Las Madres de la Plaza de Mayo
- 1991 Adem Demaçi
- 1990 Aung San Suu Kyi
- 1989 Aleksandras Dubčekas
- 1988 Nelsonas Rolihlahla Mandela ir Anatolijus Marčenko (po mirties)
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ http://www.europarl.europa.eu/aboutparliament/lt/00f3dd2249/Sakharov-Prize-for-Freedom-of-Thought.html;jsessionid=28B3866E52FF917055490A2C03A6E022.node1
- ↑ https://www.lrt.lt/naujienos/pasaulyje/6/2104073/ep-sacharovo-premija-paskirta-irane-zuvusiai-mahsai-amini
- ↑ https://www.lrytas.lt/pasaulis/konfliktai-ir-saugumas/2023/10/20/news/del-karo-tarp-izraelio-ir-gazos-zmogaus-teisiu-organizacijos-kaltinimai-vakarams-veidmainiavimu-28813361
- ↑ Russian Opposition leader Alexei Navalny is the 2021 Sakharov Prize laureate.
- ↑ Sacharovo premija už minties laisvę skirta Baltarusijos opozicijai
- Sacharovo premijos tinklalapis Archyvuota kopija 2014-12-13 iš Wayback Machine projekto.