Boris Kriukow
Boris Kriukow | |
Date personale | |
---|---|
Născut | ![]() Orhei, gubernia Basarabia, Imperiul Rus ![]() |
Decedat | (72 de ani) ![]() Buenos Aires, Argentinien ![]() |
Căsătorit cu | Olga Gurski[*] ![]() |
Ocupație | pictor ![]() |
Activitate | |
Pseudonim | Ivan Usatenko[1] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Boris Kriukow (în ucraineană Борис Крюков, transliterat: Borîs Kriukov; n. , Orhei, gubernia Basarabia, Imperiul Rus – d. , Buenos Aires, Argentinien) a fost un pictor, grafician, mozaicist și decorator de teatru ucrainean și argentinian.
Biografie
[modificare | modificare sursă]S-a născut în orașul Orhei din același ținut, gubernia Basarabia (Imperiul Rus) în familia unui grefier. A început să deseneze în copilărie. A intrat la Școala de Artă „Fiodor Krîcevski” din Kiev, unde a studiat și cu profesorii Mîhailo Boiciuk și Heorhii Narbut. În 1918 a absolvit, a mers la Camenița și, până în 1923, a predat desenul la Colegiul de Artă și Industrial din localitate.
Din 1923 până în 1940 a lucrat la Teatrul de Operă și Balet din Kiev. În 1923-1941 a colaborat cu editurile Культура („Cultura”), Editura de Stat, Книгоспілка („Uniunea Cărții”), Слово („Cuvântul”) și Радянський письменник („Scriitorul sovietic”). În 1943 s-a mutat împreună cu familia la Liov, odată cu apropierea frontului, la Cracovia și de acolo, în Austria, în orașul Gmunden.
A ilustrat aproximativ 500 de cărți, inclusiv de Ivan Franko, Borîs Hrincenko, Borîs Antonenko-Davîdovîci, Hrihorii Epik, Leonid Pervomaiskîi, Natalia Zabila, Petro Panci, Ivan Le, Oksana Ivanenko, Iuri Smolîcc și Taras Șevcenko.
Din 1950 până la moartea sa a fost singurul ilustrator al seriei Clasicos inolvidables („Clasici de neuitat”) a editurii spaniole El Ateneo.
În 1948 a emigrat în Argentina și s-a stabilit la Buenos Aires. A murit la Buenos Aires la 6 martie 1967.
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ Czech National Authority Database, accesat în
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Zernask Heino. Boris Kriukow y sus mundos imaginarios, LA NACION, 10.03.1968.
- Яремчук Андрій. Борис Крюков: Велика елегія про землю батьків // Українська культура. — 2000. — № 5-6.
- Gedächtnisausstellung Boris Kriukow, Miteilungen Nr. 14, München 1977. (Beiträge von Wolodymyr Janiw, Alpheda Puluj, Alexander H. Puluj).
- Ilustraciones del Quijote han sido expuestas, LA NACION, 23.07.1964.
- Don Segundo Sombra habla ucraniano, EL LABORISTA, 18.03.1956.
- Brown pintado por un artista ucraniano, Revista «Del Mar», órgano del Institut Browniano, #117, V/XII, 1981.
- Пулюй-Гогенталь Альфеда. Інтродукція до пропам'ятної виставки Бориса Крюкова в УВУ;
- Пулюй Олександер Г. Спогади про Бориса Крюкова // Визвольний шлях. — 1977. — Вип. 10. — С. 1180-1188.
- Тарнашинська Людмила. І дисонансом — «сполохані коні» // Літературна Україна. — 1995. — 17 серп.
- Качуровський Ігор. Стобарвна путь // Нові дні. — 1977. — Травень.
- Качуровський Ігор. Художник Борис Крюков очима письменника // Київська старовина. — 1998. — № 1.
- Бібліотека українського мистецтва.
- Андрейканіч А. І. «Антологія українського плаката першої третини ХХ століття». — Косів: Видавничий дім «Довбуш», 2012. — 120 с.; іл. сторінка 60. ISBN 966-5467-23-4.