Max Perutz
![Nositeľ Nobelovej ceny](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Nobel_prize_medal.svg/50px-Nobel_prize_medal.svg.png)
Max Perutz | |
britský molekulárny biológ | |
![]() | |
Narodenie | 19. máj 1914 Viedeň, Rakúsko |
---|---|
Úmrtie | 6. február 2002 (87 rokov) Cambridge, Spojené kráľovstvo |
Alma mater | Viedenská univerzita Peterhouse, Cambridge |
Odkazy | |
Commons | ![]() |
Max Ferdinand Perutz, FRS, OM, CBE (* 19. máj 1914, Viedeň – † 6. február 2002, Cambridge) bol britský molekulárny biológ narodený v Rakúsku, ktorý v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu za „výskumy v oblasti stanovenia štruktúry globulárnych bielkovín“. V roku 1979 potom získal Copleyovu medailu.
V roku 1936 odišiel po štúdiu na Viedenskej univerzite na Cambridgeskú univerzitu, kde sa pod vedením Johna Desmonda Bernala venoval kryštalografii. Ph.D. získal pod vedením Williama Lawrence Bragga. Na Cambridgei sa začal venovať výskumu hemoglobínu, v čom pokračoval väčšinu svojho profesionálneho života.
Kvôli svojmu židovskému pôvodu bol pred druhou svetovou vojnou vyhostený z Rakúska. Po začiatku vojny bol na príkaz Winstona Churchilla spolu s ďalšími Nemcami a Rakúšanmi vyslaný do Kanady.[1] Počas vojny pracoval na tajnom projekte ľadovcovej plošiny uprostred Atlantiku, ktorá mala byť využívaná na doplňovanie paliva lietadiel. Po vojne sa ku glaciológii na chvíľu vrátil a prišiel na dôvod, prečo ľadovce plávajú na vode.[2][3][4][5][6]
V roku 1953 vynašiel metódu využívajúcu röntgenové žiarenie, ktorou možno určovať molekulárnu štruktúru bielkovín. V roku 1959 objavil molekulárnu štruktúru hemoglobínu. Za to v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu.
V roku 1942 si vzal Gisele Peiserovú. Mali spolu dcéru Vivien a syna Robina.
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Alan R. Fersht, Max Ferdinand Perutz OM PRS, Obituary, Nature Structural & amp; Molecular Biology
- ↑ PERUTZ, Max. Enemy Alien. [s.l.] : [s.n.]. S. 73–106.
- ↑ PERUTZ, Max. Science is Not a Quiet Life. [s.l.] : [s.n.]. ISBN 9810227744. S. 601–630.
- ↑ GRATZER, Walter. Max Perutz (1914–2002). Current Biology, 2002-03-05, s. R152–R154. Dostupné online [cit. 2008-01-12]. DOI: 10.1016/S0960-9822(02)00727-3. Archivované 2008-12-16 na Archive-It
- ↑ RAMASESHAN, S. Max Perutz (1914–2002). Current Science (Indian Academy of Sciences), 2002-03-10, s. 586–590. Dostupné online [cit. 2008-01-12]. DOI: 10.1016/S0960-9822(02)00727-3.
- ↑ COLLINS, Paul. The Floating Island. Cabinet Magazine, 2002, s. R152. Dostupné online [cit. 2008-01-12]. DOI: 10.1016/S0960-9822(02)00727-3.
- Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Max Perutz na českej Wikipédii.
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Max Perutz
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Biografia na Nobelprize.org (po anglicky)
- Narodenia 19. mája
- Narodenia v 1914
- Úmrtia 6. februára
- Úmrtia v 2002
- Rakúski biológovia
- Britskí biológovia
- Britskí ateisti
- Biofyzici
- Molekulárni biológovia
- Britské osobnosti židovského pôvodu
- Biológovia židovského pôvodu
- Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
- Britskí nositelia Nobelovej ceny
- Rakúski nositelia Nobelovej ceny
- Držitelia Copleyovej medaily
- Držitelia Radu britského impéria
- Commanders of the Order of the British Empire
- Absolventi University of Cambridge
- Absolventi Viedenskej univerzity
- Členovia Kráľovskej spoločnosti
- Členovia Francúzskej akadémie vied
- Členovia American Academy of Arts and Sciences
- Členovia Pápežskej akadémie vied
- Členovia United States National Academy of Sciences
- Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)
- Osobnosti z Viedne