1. oklepna divizija (ZDA)
- Za druge 1. divizije glej 1. divizija.
1. oklepna divizija
Nadrejena enota/organizacija
Opis
Pripravljenost
neznano
Sedež
Moto
glej članek
glej članek
Razlog ustanovitve
vstop ZDA v drugo svetovno vojno
1. oklepna divizija (izvirno angleško 1st Armored Division) je prva oklepna divizija Kopenske vojske ZDA ter hkrati tudi prva, ki je bila udeležena v tankovskem boju.
Zgodovina
[uredi | uredi kodo]15. julija 1940 je bila v Fort Knoxu ustanovljena prva oklepna divizija.
Prvo bojno udejstvovanje je divizija doživela med operacijo Bakla v severni Afriki; hkrati je bila prva ameriška oklepna divizija, ki je bila v boju. Divizija je znatno pripomogla k uničenju Rommlovega Nemškega afriškega korpusa in izgonu sil osi iz Afrike.
Po padcu Sicilije je divizija v sestavi 5. armade izvedla invazijo na italijanski škorenj. Novembra 1943 je napadla znamenito zimsko linijo. Nato je sodelovala v bitki za Ancio in osvoboditvi Rima 4. junija 1944. Po koncu druge svetovne vojne je ostala v Nemčiji, dokler ni bila aprila 1946 premeščena v ZDA, kjer je bila razpuščena.
7. marca 1951 je bila divizija ponovno aktivirana za potrebe korejske vojne v Fort Hoodu; tako je postala prva ameriška enota, ki je bila opremljena z tanki M48 Patton. Leta 1956 je bila premeščena v Fort Polk (Louisiana).
Med kubansko raketno krizo je bila premeščena v Teksas, Florido in Georgio; v tem času je divizijo obiskoval tudi John F. Kennedy. Nekaj enot divizije je sodelovalo tudi v vietnamski vojni. 3. brigada je bila nameščena v Chicagu (Illinois), kjer je vzdrževala red med in po Martin Luther Kingovem govoru. Divizijski novi dom je postal Fort Hood (Teksas).
1971 je bila divizija premeščena v Nemčijo, kjer je zamenjala 4. oklepno divizijo. V Evropi je ostala več kot 20 let kot del ameriških sil pri Natu.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/1st_Arm_Div_Bagdad.jpg/450px-1st_Arm_Div_Bagdad.jpg)
Med operacijo Puščavska nevihta je bila divizija v sestavi VII. korpusa, ki je imel pod seboj 4 oklepne divizije. 1. oklepna divizija je v 89 urah vojne premagala razdaljo 250 km in uničila 768 vozil ter zajela 1.065 vojakov, pri čemer so padli štirje pripadniki divizije. 8. maja 1991 se je divizija vrnila v Nemčijo, kjer jo je obiskal podpredsednik Združenih držav Amerike.
Od 14. decembra 1995 je sodelovala v operaciji Skupni trud kot poveljniški del Task Force Eagle (poveljstvo je bilo nastanjeno v Eagle Base, Tula); 10. novembra 1996 je predala dolžnost 1. pehotni diviziji in se iz Bosne vrnila nazaj v Nemčijo. 1999 je sodelovala v operacijah Zavezniška sila in Skupni varuh na Kosovu.
Potem je bila spet prestavljena nazaj v Nemčijo, kjer so izvajali obsežne, realistične vaje. Nekatere enote iz sestave divizije so bile premeščene v Irak in na Bližnji vzhod, kjer so sodelovali v vojni proti terorizmu.
Divizija ni sodelovala v napadu na Irak leta 2003, ampak je bila v prvem valu okrepitev za okupacijo Iraka; 4. marca 2003 je dobila ukaz, da se premakne pod poveljstvo USCENTCOM; premik se je začel 15. aprila. V Iraku so jo nastanili v Bagdadu, kjer je prestavljala glavnino največje Task Force v zgodovini KOV ZDA - Task Force 1st Armored Division. Ta Task Force je imela v svoji sestavi poleg enot 1. oklepne divizije še brigadne skupine iz 82. zračnoprevozne, 3. pehotne in 1. konjeniške divizije ter 2. oklepno-konjeniški polk, 124. pehotni bataljon,... Skupaj je bilo v sestavi več kot 39.000 vojakov (kar je že v moči okrepljenega korpusa).
Organizacija
[uredi | uredi kodo]Trenutna
[uredi | uredi kodo]- HHC
- 1. brigada "Forerunners"
- 2. brigada "Iron Brigade"
- 3. brigada "Bulldogs"
- 4. brigada "Iron Eagle
- DIVARTY "Iron Steel"
- DIVENG
- DISCOM
- 1. bataljon 1. konjeniškega polka
- 123. MSB
- 141. signalni bataljon "The Communicators"
- 1. bataljon 4. zračnoobrambnega artilerijskega polka
- 501. četa vojaške policije
- 501. vojaški obveščevalni bataljon
Pripadniki divizije
[uredi | uredi kodo]Divizijski poveljniki
[uredi | uredi kodo]1. | Generalmajor Bruce Magruder | (julij 1940 – marec 1942) | |
2. | Generalmajor Orlando Ward | (marec 1942 – april 1943) | |
3. | Generalmajor E.N. Harmon | (april 1943 – julij 1944) | |
4. | Generalmajor V.E. Prichard | (julij 1944 – maj 1945) | |
5. | Brigadni general Maurice A. Daniel | (maj 1945 – julij 1945) | |
6. | Brigadni general Roderick R. Allen | (julij 1945 – januar 1946) | |
7. | Brigadni general Hobart R. Gay | (februar 1946 – april 1946) | |
8. | Generalmajor Bruce C. Clarke | (februar 1951 – marec 1953) | |
9. | Generalmajor L.L. Doan | (april 1953 – julij 1953) | |
10. | Brigadni general Edward G. Farrand | (julij 1953 – september 1953) | |
11. | Generalmajor William S. Biddle | (oktober 1953 – maj 1955) | |
12. | Generalmajor Robert L. Howze | (junij 1955 – februar 1957) | |
13. | Generalmajor Edward G. Farrand | (marec 1957 – december 1957) | |
14. | Generalmajor Ralph E. Haines | (februar 1962 – junij 1963) | |
15. | Generalmajor Harvey J. Jablonsky | (maj 1963 – maj 1965) | |
16. | Generalmajor George Ruhlen | (junij 1965 – junij 1967) | |
17. | Generalmajor Richard G. Stilwell | (julij 1967 – marec 1968) | |
18. | Generalmajor John K. Boles | (april 1968 – februar 1970) | |
19. | Generalmajor William R. Desobry | (februar 1970 – marec 1971) | |
20. | Generalmajor James C. Smith | (marec 1971 – maj 1971) | |
21. | Generalmajor James V. Gallway | (maj 1971 – avgust 1972) | |
22. | Generalmajor Adrian St. John, Jr. | (avgust 1972 – marec 1974) | |
23. | Generalmajor Rolland V. Heiser | (marec 1974 – avgust 1975) | |
24. | Generalmajor Williamm L. Webb, Jr. | (avgust 1975 – januar 1978) | |
25. | Generalmajor Glenn K. Otis | (januar 1978 – avgust 1979) | |
26. | Generalmajor John C. Faith | (september 1979 – november 1981) | |
27. | Generalmajor Thomas Healy | (november 1981 – oktober 1983) | |
28. | Generalmajor Crosbie E. Saint | (oktober 1983 – junij 1985) | |
29. | Generalmajor Dave R. Palmer | (junij 1985 – julij 1986) | |
30. | Generalmajor Edwin S. Leland mlajši | (julij 1986 – julij 1988) | |
31. | Generalmajor Fredrick M. Franks mlajši | (julij 1988 – avgust 1989) | |
32. | Generalmajor Ronald H. Griffith | (avgust 1989 – maj 1991) | |
33. | Generalmajor William M. Boice | (maj 1991 – julij 1993) | |
34. | Generalmajor William Carter | (julij 1993 – januar 1995) | |
35. | Generalmajor William Nash | (januar 1995 – maj 1997) | |
36. | Generalmajor Larry R. Ellis | (maj 1997 – julij 1999) | |
37. | Generalmajor George W. Casey, Jr. | (julij 1999 – julij 2001) | |
38. | Generalmajor Richardo S. Sanchez | (julij 2001 – julij 2003) | |
39. | Generalmajor Martin E. Dempsey | (julij 2003 – julij 2005) | |
40. | Generalmajor Fred D. Robinson, Jr. | (julij 2005 – maj 2007) | |
41. | Generalmajor Mark P. Hertling | (maj 2007 – maj 2009) | |
42. | Generalmajor Terry A. Wolff | (maj 2009 – maj 2011) | |
43. | Generalmajor Dana J. H. Pittard | (maj 2011 – maj 2013) | |
44. | Generalmajor Sean MacFarland | (maj 2013 – avgust 2014) | |
45. | Generalmajor Stephen Twitty | (avgust 2014 – junij 2016) | |
46. | Generalmajor Patrick Matlock | (julij 2018 – julij 2020) | |
47. | Generalmajor Matthew L. Eichburg | (julij 2020 – september 2020) (začasno) | |
48. | Generalmajor Sean C. Bernabe | (september 2020 – julij 2022) | |
49. | Generalmajor James P. Isenhower III. | (julij 2022 – danes) |
Glej tudi
[uredi | uredi kodo]Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]