Марко Грабеж
Марко Грабеж | |
---|---|
Лични подаци | |
Датум рођења | 30. мај 1992. |
Место рођења | Београд, СР Југославија |
Образовање | Факултет драмских уметности |
Универзитет | Универзитет уметности у Београду |
Занимање | глумац |
Веза до IMDb-а |
Марко Грабеж (Београд, 30. мај 1992) српски је глумац и музичар.
Биографија
[уреди | уреди извор]Неколико година је провео у ДАДОВу, док је касније био члан студија глуме Сандре Родић у Петој београдској гимназији.[1] Дипломирао је на Факултету драмских уметности Универзитета уметности у Београду, у класи професора Драгана Петровића Пелета.[2] С њим су студирали Тамара Алексић, Јована Стојиљковић, Владимир Вучковић, Анђела Јовановић, Михаило Јовановић, Јована Пантић, Ђорђе Стојковић, Марта Бјелица, Страхиња Блажић, Нина Нешковић и Вучић Перовић.[3]
Заједно с колегом Страхињом Блажићем основао је музички састав CheGuerillaz који је постојао до концерта у „Божидарцу” 2014. године. Убрзо након тога се разишао, а Грабеж је с бубњаром Иваном Павловићем Гизмом радио на стварању новог бенда. Тако је 2017. почео развој групе Коикои.[4] У њој пева и свира гитару.[5] Први албум, под називом Позиви у страну, објавили су 2021. године.[6]
У априлу 2021. је примљен у стални ансамбл Атељеа 212.[7]
Глумачка каријера
[уреди | уреди извор]Филм и телевизија
[уреди | уреди извор]На почецима каријере играо је у више кратких филмова.[8] Прву значајну улогу остварио је у филму Бранио сам Младу Босну, а затим и истоименој телевизијској серији где је тумачио лик Недељка Чабриновића.[1] Касније је имао мању улогу у филму Отаџбина.[8] Раст популарности донела му је улога инспектора Божидара Зечевића у другој сезони серије Сенке над Балканом.[9] Кроз филм Нечиста крв - грех предака и сродну телевизијску серију тумачио је лик Ефенди Мите.[10] У филму Усековање појављује се као Душан, старији брат главног јунака чији лик тумачи Павле Менсур.[11][12] Припала му је главна мушка улога у остварењу редитељке Маје Милош, Пукотина у леду.[13] У серији Сабља додељена му је улога Чедомира Јовановића.[14]
Позориште
[уреди | уреди извор]Прву професиналну улогу добио је у представи Гробница за Бориса Давидовича.[8] Касније је играо у неколико београдских позоришта.[15] Тако је био у поставкама представа Магареће године и Дан одлуке (Позориште „Бошко Буха”), Дневник о Чарнојевићу и Ајнштајнови снови (Југословенско драмско позориште), Авети (Битеф театар) те Кафа и цигарете – Поздрав из Београда, Деца радости, Урнебесна тама, Ножеви у кокошкама (Атеље 212).[16] Такође, сцени Театра Вук заиграо је у пројекту Укалупљивање, насталом као студентска вежба.[15][10] С Браниславом Лечићем је био у поставци представе Црвена која је премијерно изведена на Град театру у Будви.[17] Заједно с Димитријем Кокановим и Мајом Калафатић изводио је ауторски пројекат To feel or not to feel.[1] У Београдском драмском позоришту је у октобру 2020. премијерно заиграо у комаду Читач,[18] док се наредне године прикључио сталном ансамблу Атељеа 212.[19]
Улоге
[уреди | уреди извор]Позоришне представе
[уреди | уреди извор]Наслов | Улога | Редитељ | Позориште | Премијера |
---|---|---|---|---|
Дечаци Павлове улице | Бока | Ана Григоровић | ДАДОВ | 10. март 2010.[20][21] |
Смешне прециозе | Марко Томановић | Установа културе „Вук” | 20. јул 2012.[22][23] | |
Гробница за Бориса Давидовича | Ивица Буљан | Битеф театар | 21. јул 2014.[24][25] | |
Магареће године | Дуле Дабић | Марко Манојловић | Позориште „Бошко Буха” | 23. новембар 2014.[26][27] |
Дневник о Чарнојевићу | Милош Лолић | Југословенско драмско позориште | 17. децембар 2014.[28][29] | |
Авети | Освалд Алвинг | Андреј Носов | Битеф театар | 6. август 2015.[30][31] |
Кафа и цигарете – Поздрав из Београда | Студент (Он) | Миа Кнежевић | Атеље 212 | 29. септембар 2015.[32][33] |
Укалупљивање | Зорка | Максим Милошевић | УK „Вук Стефановић Kараџић” | 4. април 2016.[34] |
Црвена | Вељко Маруновић | Град театар | 6. август 2016.[35][17] | |
Дан одлуке | Бил | Марко Манојловић | Позориште „Бошко Буха” | 28. октобар 2016.[36][27] |
Деца радости | Златни дечак | Снежана Тришић | Атеље 212 | 13. новембар 2016.[37][38] |
Ајнштајнови снови | Фелини, Млади Модесто, Тонино, Брајан | Слободан Унковски | Југословенско драмско позориште | 15. октобар 2017.[39][40] |
Урнебесна тама | Лодети | Јована Томић | Атеље 212 | 7. децембар 2017.[41][42] |
Предатор | Бојан Ђорђев | Центар за културну деконтаминацију | 30. децембар 2017.[43][44] | |
To feel or not to feel | Дорћол Platz | 26. мај 2018.[45][46] | ||
Ножеви у кокошкама | Гилберт Хорн | Катарина Жутић | Атеље 212 | 30. септембар 2019.[47][48] |
Читач | Михаел Берг | Борис Лијешевић | Београдско драмско позориште | 24. октобар 2020.[49] |
Пристанак | Небојша Брадић | Атеље 212 | 18. новембар 2021.[50] | |
Амстердам | Ива Милошевић | 11. фебруар 2022.[51] | ||
Као и све слободне дјевојке | Селма Спахић | 21. октобар 2022.[52] | ||
Отац | Паоло Мађели | 27. март 2023.[53] |
Филмографија
[уреди | уреди извор]2010 ▼ | 2020 ▼ | Укупно | |
---|---|---|---|
Дугометражни филм | 2 | 4 | 6 |
ТВ филм | 0 | 0 | 0 |
ТВ серија | 3 | 6 | 9 |
Кратки филм | 10 | 4 | 14 |
Укупно | 15 | 14 | 29 |
Год. | Назив | Улога | |
---|---|---|---|
2010-е ▲ | |||
2013. | Пролећна сунца (кратки филм) | Филип | |
2013. | Херој (кратки филм) | ||
2013. | Мој сусед је вампир (кратки филм) | ||
2013. | Сама (кратки филм) | Стефан | |
2014. | Бранио сам Младу Босну | Недељко Чабриновић | |
2015. | Бранио сам Младу Босну (серија) | ||
2015. | Изгледа да смо сами (кратки филм) | Огњен | |
2015. | Отаџбина | Момак | |
2016. | Интермецо (кратки филм) | ||
2016. | Тата (кратки филм) | Бојан | |
2016. | Парализа (кратки филм) | ||
2017. | Живот траје три дана (кратки филм) | ||
2018. | Страно тело (кратки филм) | ||
2018. | Јутро ће променити све (серија) | Марко | |
2019—2020. | Сенке над Балканом (серија) | Божидар Зечевић | |
2020-е ▲ | |||
2020. | Мочвара (серија) | Шуле | |
2020. | Узидани (кратки филм) | ||
2020. | За Васоту (кратки филм) | Јован | |
2020. | Тајкун (серија) | Душан Тадин | |
2021. | Нечиста крв - грех предака | Мита | |
2021. | Нечиста крв (серија) | ||
2021. | Пиштољи и кациге (кратки филм) | Бели | |
2021. | Даљина (кратки филм) | Марко | |
2022. | Усековање | Душан | |
2022. | Бранилац (серија) | Драгутин Гарић | |
2023. | Посета (серија) | ||
2024. | Сабља (серија) | Чедомир Јовановић | |
2024. | Хајдуци | ||
2024. | Пукотина у леду | Лука Ћук |
Гласовне улоге
[уреди | уреди извор]Радио драме |
---|
|
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в Marojević, Jakša (17. 9. 2018). „Marko Grabež – gluma u službi emancipacije”. oblakoder.org.rs. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „R2C predstavlja: Marko Grabež na CON-u”. cinemacity.org. 13. 12. 2022. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Ćirić, Emina (30. 1. 2016). „Tamara Aleksić: Snovi postaju stvarnost”. onamagazin.com. Архивирано из оригинала 26. 5. 2019. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Kojić, Zorica (20. 4. 2023). „Intervju: Marko Grabež, glumac i muzičar”. Време. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Ćuk, Aleksandra (3. 7. 2022). „Marko Grabež: Teško je razlikovati društveni angažman glumca od njegove samopromocije”. Данас. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Novogodišnji intervju: Marko Grabež”. oradio.rs. 1. 1. 2023. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Sudar, Suzana (9. 4. 2021). „Posle Hane Selimović i Marko Grabež postaje član Ateljea 212”. Нова. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ а б в Петровић, Љиљана (3. 12. 2019). „Млади глумац са дугим стажом”. Политика. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Димитријевић, Зорица (12—15. 3. 2020). „Мој избор: Марко Грабеж”. Југословенска кинотека. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ а б Milić, Marija (6. 10. 2021). „Marko Grabež: Otkako sviram, iskreniji sam na pozorišnoj sceni”. oblakoder.org.rs. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Marko Grabež: Film "Usekovanje" govori o porodici koja ne ume da komunicira, a takvih je mnogo”. Танјуг. Euronews. 1. 2. 2023. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Đorđević, Vladimir (4. 2. 2023). „Marko Grabež o svojoj ulozi u filmu "Usekovanje": Kada stariji brat preuzme ulogu roditelja”. Телеграф. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Koljević, Katarina (17. 3. 2022). „Marko Grabež: Poziv glumca nosi veliku odgovornost”. Филмски центар Србије. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Ексклузивно: Погледајте први званични трејлер серије „Сабља””. Радио-телевизија Србије. 9. 2. 2024. Приступљено 10. 2. 2024.
- ^ а б Jovanović, Mila (8. 2. 2021). „Marko Grabež: „Nismo generacija sklona nečinjenju””. hocupozoriste.rs. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Milojević, Nevena (15. 6. 2017). „Osećaj prisustva u vremenu”. Време. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ а б „Beogradska premijera predstave "Crvena"”. Танјуг. Б92. 31. 10. 2016. Приступљено 5. 11. 2023.
- ^ Лазукић, Н. (24. 9. 2022). „Марко Грабеж о улози у представи „Читач“: Феномен стида у човјеку је невјероватан”. Вечерње новости. vecernjenovosti.ba. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Dašić, Miloš (23. 12. 2021). „Marko Grabež za Noizz, kako spaja muziku i glumu: Malo se isforsiraš, pa se razboliš, odmoriš, a onda nazad u gas”. noizz.rs. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „„Дечаци Павлове улице“”. Pozorista.com. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Б, Е. (10. 3. 2020). „“Павлова улица””. Вечерње новости. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Студенти загосподарили "Вуком"”. Установа културе „Вук Стефановић Караџић“. Архивирано из оригинала 11. 10. 2012. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 34 2013, стр. 82.
- ^ „Grobnica za Borisa Davidoviča”. [email protected]. 19. 11. 2014. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 37 2016, стр. 22.
- ^ „Магареће године”. Позориште „Бошко Буха” Београд. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ а б Монографија 2020, стр. 224.
- ^ „Dnevnik o Čarnojeviću”. Југословенско драмско позориште. Архивирано из оригинала 25. 12. 2014. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 37 2016, стр. 34.
- ^ „Авети”. Битеф театар. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 38 2017, стр. 21.
- ^ „Кафа и цигарете – Поздрав из Београда – М.Кнежевић”. Атеље 212. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 38 2017, стр. 65.
- ^ „Укалупљивање”. Установа културе „Вук Стефановић Караџић“. Архивирано из оригинала 30. 8. 2019. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Grad teatar – Premijerno izvedena predstava „Crvena“”. butua.com. 7. 8. 2016. Приступљено 5. 11. 2023.
- ^ „Дан одлуке”. Позориште „Бошко Буха” Београд. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Деца радости – М. Марковић”. Атеље 212. Архивирано из оригинала 20. 11. 2016. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 39 2018, стр. 60—61.
- ^ „Ајнштајнови снови”. Југословенско драмско позориште. Архивирано из оригинала 27. 1. 2021. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 40 2019, стр. 29.
- ^ „Урнебесна тама – В. Лоц”. Атеље 212. Архивирано из оригинала 3. 1. 2018. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 40 2019, стр. 63.
- ^ „Počele probe za predstavu Predator u Centru za kulturnu dekontaminaciju (foto)”. Glossy. espreso.co.rs. 18. 12. 2017. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Scensko čitanje i prostorna instalacija „Predator“”. Центар за културну деконтаминацију. 30. 12. 2017. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Nakultiviši se u Dorćol Platzu: Treći po redu umetnički festival od 26 do 27. maja”. Glossy. espreso.co.rs. 10. 5. 2018. Приступљено 5. 11. 2023.
- ^ „Emocionalnost glumačke izvedbe”. SEEcult.org. 30. 3. 2019. Приступљено 5. 11. 2023.
- ^ „Noževi u kokoškama”. Атеље 212. Архивирано из оригинала 30. 1. 2021. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ Годишњак 42 2021, стр. 51—52.
- ^ „Читач”. Београдско драмско позориште. Архивирано из оригинала 04. 11. 2023. г. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Пристанак”. Атеље 212. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Амстердам”. Атеље 212. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Као и све слободне девојке”. Атеље 212. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Отац”. Атеље 212. Приступљено 4. 11. 2023.
- ^ „Радиотека - Вилијам Шекспир: Ричард Трећи, први део, премијера”. Радио-телевизија Србије. 7. 5. 2017. Приступљено 7. 12. 2023.
- ^ „Радиотека - Вилијам Шекспир: Ричард Трећи, други део, премијера”. Радио-телевизија Србије. 14. 5. 2017. Приступљено 7. 12. 2023.
- ^ Драмски програм (8. 11. 2017). „Димитрије Коканов: Призори конструисаног односа (премијера)”. Радио Београд 2. Радио-телевизија Србије. Приступљено 7. 12. 2023.
- ^ Драмски програм (15. 1. 2020). „Димитрије Коканов - Боли коло (премијера)”. Радио Београд 2. Радио-телевизија Србије. Приступљено 7. 12. 2023.
Литература
[уреди | уреди извор]- Markovinović, Nina; Kerenac, Vesna [ur.] (2013). Godišnjak pozorišta Srbije 2011/2012. (PDF). 34. Novi Sad: Sterijino pozorje. COBISS.SR 231291143
- Марковиновић, Нина; Баштић, Томислав [ур.] (2016). Годишњак позоришта Србије 2014/2015. (PDF). 37. Нови Сад: Стеријино позорје. COBISS.SR 231291143
- Марковиновић, Нина; Баштић, Томислав; Коларић, Александра [ур.] (2017). Годишњак позоришта Србије 2015/2016. (PDF). 38. Нови Сад: Стеријино позорје. COBISS.SR 231291143
- Марковиновић Шолајић, Нина; Баштић, Томислав; Коларић, Александра [ур.] (2018). Годишњак позоришта Србије 2016/2017. (PDF). 39. Нови Сад: Стеријино позорје. COBISS.SR 231291143
- Марковиновић Шолајић, Нина; Баштић, Томислав [ур.] (2019). Годишњак позоришта Србије 2017/2018. (PDF). 40. Нови Сад: Стеријино позорје. COBISS.SR 231291143
- Марковиновић Шолајић, Нина; Баштић, Томислав; Витасовић, Милена [ур.] (2021). Годишњак позоришта Србије 2019/2020. (PDF). 42. Нови Сад: Стеријино позорје. COBISS.SR 231291143
- Деполо, Милена; Јанковић, Ана (2020). Монографија 70 година Позоришта Бошко Буха. Позориште „Бошко Буха”. Issuu . ISBN 978-86-83779-08-6. COBISS.SR 20939785
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Марко Грабеж Театрослов на сајту Музеја позоришне уметности
- Марко Грабеж на сајту Атељеа 212
- Марко Грабеж на сајту Југословенског драмског позоришта
- Марко Грабеж на сајту Стеријиног позорја
- Марко Грабеж на сајту Филмског центра Србије
- Марко Грабеж на сајту Tickets.rs
- Марко Грабеж на сајту Pozorista.com
- Марко Грабеж на сајту TvProfil
- Рођени 1992.
- Глумци из Београда
- Музичари из Београда
- Српски глумци
- Српски рок музичари
- Глумци и глумице Позоришта „Бошко Буха” Београд
- Глумци и глумице Југословенског драмског позоришта
- Глумци и глумице Београдског драмског позоришта
- Глумци и глумице позоришта „Атеље 212”
- Чланови групе Коикои
- Ученици Пете београдске гимназије
- Бивши студенти Факултета драмских уметности Универзитета уметности у Београду