Милош Биковић
Милош Биковић | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() Биковић (2019) | |||||
Лични подаци | |||||
Датум рођења | 13. јануар 1988. | ||||
Место рођења | Београд, СР Србија, СФР Југославија | ||||
Држављанство | |||||
Религија | православац | ||||
Средња школа | Четрнаеста београдска гимназија | ||||
Универзитет | Универзитет уметности у Београду | ||||
Занимање | |||||
Породица | |||||
Партнери | Ивана Малић | ||||
Деца | 1 | ||||
Породица | Михаило Биковић (брат) | ||||
Рад | |||||
Активни период | 2004—данас | ||||
Битне улоге | Монтевидео, Бог те видео! — Александар Тирнанић Јужни ветар — Петар Мараш Лед — Леонов Монтевидео, Бог те видео! — Александар Тирнанић | ||||
Веза до IMDb-а | |||||
|
Милош Биковић (Београд, 13. јануар 1988) српски и руски је глумац и продуцент. Познат је по улогама у филмовима Сунчаница у режији оскаровца Никите Михалкова и Бездушни 2. Поред тога, популарност је стекао у улози Александра Тирнанића Тиркета, у филмовима Монтевидео, Бог те видео! и Монтевидео, видимо се!, у режији Драгана Бјелогрлића, као и у улози Мараша у филмовима Јужни ветар и Јужни ветар 2: Убрзање у режији Милоша Аврамовића.
Биографија
[уреди | уреди извор]Син је оца Милана и мајке Марије. Има 16 година старијег брата Михаила Биковића, игумана Манастира Јовања.[1] Када је био веома млад родитељи су му се развели, а отац се преселио у Немачку.[2] Завршио је Четрнаесту београдску гимназију, а основну школу у Вршцу. Говори српски, енглески и руски језик.[3] Похађао је школу глуме Снежане и Ненада Ненадовића и школу глуме и говора ДАДОВ. Дипломирао је на Факултету драмских уметности у класи Драгана Петровића заједно са Нином Јанковић, Јелисаветом Орашанин, Тамаром Драгичевић, Ањом Алач.
Као омиљеног глумца и узора наводи Зорана Радмиловића,[4] а омиљени писац му је Фјодор Достојевски.[5]
Филм и телевизија
[уреди | уреди извор]Биковић је прву запажену улогу остварио у телевизијској серији Стижу долари (2004 — 2005), где је играо Небојшу, улога му је донела велику популарност. Запажену улогу је остварио и у серији Бела лађа (2006 — 2011), а највећу популарност стекао је у филму Монтевидео, Бог те видео! редитељском првенцу српског глумца Драгана Бјелогрлића. Још једну запажену главну улогу остварује у филму/серији 'Кад љубав закасни/Самац у браку', где глуми заједно са тадашњом девојком, Бранкицом Себастијановић.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Milo%C5%A1_Bikovi%C4%87.jpg/200px-Milo%C5%A1_Bikovi%C4%87.jpg)
Биковић се у 2010. години остварио у улози портрета српског фудбалера Александра "Тирке" Тирнанића у филму Монтевидео, Бог те видео!. У овом остварењу Драгана Бјелогрлића, екранизована је истинита прича о фудбалској репрезентацији Југославије која се квалификовала на ФИФА светски куп 1930. године. Биковић и његове колеге морали су да науче да играју фудбал за филм.[6] Монтевидео, Бог те видео! премијерно је приказан 20. децембра 2010. године и постао је филм са највећом зарадом у Србији и на Балкану.[7] Такође је изабран за најбољи филм на страном језику на 84. додели Оскара.[8] Филм је донео Биковићу МТV Аdriа филмску награду и награду најбољег глумца на Нишком филмском фестивалу, као и FIPRESCI награду за најбољег глумца.[9] Такође је освојио награду Hello! магазина за личност године у 2011.[10] Телевизијска серија која представља адаптацију филма Монтевидеа, Бог те видео!, и која садржи неке сцене и ликове који се не појављују у оригиналном филму, премијерно је представљена на РТС-у 13. фебруара 2012.[11]
Следеће године Биковић се појављује у телевизијској серији Мешано месо. Дебитовао је и у продукцији Атељеа 212 - Збогом СФРЈ, који је инспирисаном филмом Волфганг Бецкера: Збогом, Лењин![12] Биковић се 2012. појављује као српски научник Михајло Петровић Алас у остварењу: Шешир професора Косте Вујића, који представља филмску адаптација истоименог романа Милована Витезовића у режији Здравка Шотра.[13] Филм је критички оцењен и комерцијално успешан.[14]
2013. године Биковић је глумио у серији РТС-а Равна Гора. Радња серије се одвија на територији бивше Југославије у току Другог светског рата и преноси причу о четничком покрету отпора.[тражи се извор] Следеће године глумио је у наставку филма Монтевидео, Бог те видео! под насловом Монтевидео, видимо се![15] Појављује се и у истоименој спин-оф серији,[16] као и у филму и телевизијској адаптацији романа Мир-Јам: Самац у браку, под насловом, Kад љубав закасни и Самац у браку.[17][18]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/%D0%A1%D0%B2%D1%98%D0%B5%D1%82%D0%BB%D0%BE%D0%BF%D0%B8%D1%81_%D0%B1%D1%80%D0%B0%D1%9B%D0%B5_%D0%91%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%9B_%D1%83_%D1%80%D1%83%D1%81%D0%BA%D0%BE%D1%98_%D1%86%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B8_%D1%83_%D0%91%D0%B8%D0%BE%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B4%D1%83_%D0%BD%D0%B0_%D0%B4%D0%B0%D0%BD_%D0%A1%D0%B2._%D0%A1%D0%B5%D1%80%D0%B3%D0%B8%D1%98%D0%B0_%D0%A0%D0%B0%D0%B4%D0%BE%D1%9A%D0%B5%D1%88%D0%BA%D0%BE%D0%B3%2C_8.10.2022.jpg/200px-thumbnail.jpg)
Биковић се појавио у филму Сунчани удар (2014), који представља његов деби на руском тржишту, режисера Никите Михалков, и темељи се на радовима Ивана Бунина: Сунчани удар и Проклети дани.[19][20] Такође се појавио у Dukhless 2 (2015).[21] Биковић је глумио и у филмовима Лед (2018) и Преко ивице (2018). Током 2018. године Биковић се појављује у филму Mify и у ТВ серији Хотел Елеон, који представљају наставак познате и успешне ТВ комедије Кухиња. Улога Павела у серији Хотел Елеон донела му је статус звезде у Русији, Казахстану, Азербејџану и осталим земљама бившег СССР-а.
Године 2018. Биковић се појавио у главној улози филма Јужни ветар, режисера Милоша Аврамовића, који је забележио рекордан број прегледа. 2020. године се појавио и у истоименом телевизијском серијалу, и у другој сезони серије Јужни ветар: На граници (2023), као и у другом наставку филма Јужни ветар: Убрзање (2021).
У 2019. години Биковић се појавио у главној улози филма Балканска међа заснован на истинитим причама. Руско-српски акциони филм редитеља Андреја Волгина посвећен је тајној операцији заузимања аеродрома Слатина на Kосову и Метохији током НАТО бомбардовања 1999. године у СР Југославији. Премијерно је приказан у Београду 19. марта 2019, пет дана пре 20. годишњице НАТО бомбардовања СР Југославије. Kрајем 2019. године Биковић је остварио водећу улогу у филму Слуга, који је постао најгледанији филм у историји руског биоскопа. Само у једном дану филм је погледало више од 750.000 људи. Филм је режирао Клим Шипенко.
У 2020. години Биковић се појавио у главној улози филма Хотел Београд. Филмска комедија, реализована у руско-српској копродукцији. Филм представља део франшизе Кухиња, односно наставак ситкома Хотел Елеон. Редитеља филма је Константин Статски.
Од 2023. године члан је Европске филмске академије.[22]
Председник је Групације за кинематографију Привредне коморе Србије.
Након што је Биковић добио споредну улогу у трећој сезони серије Бели лотос, објавом на друштвеној мрежи Инстаграм огласило се Министарство спољних послова Украјине са објавом: „Да ли је у реду да радите са особом која подржава геноцид и крши међународно право“? На ову објаву је оштро реплицирало Министарство спољних послова Србије, указујући на нетачност тврдњи украјинске стране.[23] Биковиић је почетком фебруара изјавио да неће бити део екипе серије и казао да се кроз спољни утицај ствара озбиљан преседан, бацајући сенку на суштину уметничке слободе.[24]
Позориште
[уреди | уреди извор]Остварио је значајне улоге у позоришту, а то су: Збогом СФРЈ у Атељеу 212; Дама са камелијама у Народном позоришту, као и Мој син мало спорије хода и Кад су цветале тикве у Београдском драмском позоришту које је уједно и његово матично позориште.[25][26]
Продукцијска компанија
[уреди | уреди извор]2016. основао је продукцијску компанију Archangel studios Архивирано на сајту Wayback Machine (13. децембар 2019), као и 4 пројекта Јужни ветар, Балканска међа, Амбасада и Хотел Београд.[27]
2020. године основао је своју продуцентску кућу Archangel Digital Studios.
Музика
[уреди | уреди извор]Биковић и његова колегиница из филма Монтевидео, Бог те видео!, Тамара Драгичевић, појављују се у музичком споту за сингл "Случајно" Kикија Лесендрића, објављеном у мају 2011. године.[28] Године 2014. глумио је и режирао музички спот за песму Невене Божовић "Бал".[29] Такође је учествовао у следећим пројектима:
- Your wish — PHILL & DANSMORE, CALAVERA & MANYA I TORY ANDRUS
- Пази се — Јована Николић и Цоби
- Дарја - Милош Биковић и Бајага
Хуманитарни рад
[уреди | уреди извор]Биковић и његове колеге из филма Монтевидео, Бог те видео! су учествовали у различитим хуманитарним акцијама, као што је Битка за бебе 27. септембра 2011.[30] Заједно с Владом Дивцем, Аном Дивац, Нађом Хигл и Марчелом, учествовао је у кампањи Стварно важна, коју је водила фондација Владе и Ана Дивац.[31] Биковић је такође учествовао у Enter Theatre! кампањи; његов задатак је био популаризација позоришта међу младима.[32] У фебруару 2012. Биковић и друге српске познате личности представили су нови модел БМW серије 3.[33] У новембру 2012. Биковић је покренуо Twitter sindikat, добротворни налог на Tviteru.[34]
Приватни живот
[уреди | уреди извор]Биковић не воли много да прича о приватном животу. Током студија на факултету, био је у вези са колегиницом са класе Ањом Алач.[35] Од 2011. до 2014. године је био у вези са глумицом Бранкицом Себастијановић. Почетком 2016. године је био у вези са руском манекенком Сашом Лус, али су се средином исте године растали.[36] Крајем 2016. године започиње нову везу са руском глумицом Аглајом Тарасовом, заједно су глумили у руском филму Лед, али почетком 2018. године пар је раскинуо. Средином 2018. године ушао је у везу са српском манекенком Барбаром Таталовић и били су у вези годину и по дана, растали су се у новембру 2019. године.[37]
Од 24. фебруара 2021. Биковић поседује и руско држављанство.[38]
У лето 2021. године отпочео је везу са Иваном Малић. Пар је у јануару 2024. године добио сина Василија.[39]
Награде
[уреди | уреди извор]- На 46. Филмским сусретима у Нишу 2011. је добио награду Цар Константин за најбољу мушку улогу у филму Монтевидео, Бог те видео!.[40]
- Године 2013, са Данином Јефтић за улоге у телевизијској серији На путу за Монтевидео добио је награду за глумачки пар године на 48. Филмским сусретима у Нишу.[41]
- „Марул“ (2013. године је добио награду „Марул“ у Сплиту за улогу у представи „Мој син мало спорије хода“)
- Медаља Пушкина (2018. године председник Русије Владимир Путин уручио је Милошу Биковићу руску државну награду Медаљу Пушкина.)[42]
- Гран при “Наиса” (2018. године главна награда 53. Филмских сусрета у Нишу Гран при „Наиса“ припала је Милошу Биковићу, за улогу Петра Мараша у филму „Јужни ветар“)
- Награда на фестивалу Subtitle Spotlight European Film у Ирској новембра 2018. за улогу Петра Мараша у филму „Јужни ветар”[43]
- Награда МИП-а Србије (2019. године министар спољних послова Ивица Дачић доделио је Биковићу годишњу награду за његов допринос у представљању и промоцији српске културе.)[44]
- Награда за најпопуларнијег глумца Русије у 2020. по избору специјализованог филмског сајта kino.mail.ru.[45]
- Орден Карађорђеве звезде[46]
- Награда „Татјана Лукјанова", БДП, 2024.[47]
Филмографија
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Vladimir_Putin_at_award_ceremonies_%282018-11-04%29_11.jpg/220px-Vladimir_Putin_at_award_ceremonies_%282018-11-04%29_11.jpg)
Год. | Назив | Улога | |
---|---|---|---|
2000-е | |||
2004. | Стижу долари | Небојша Љутић | |
2005. | Стижу долари 2 | Небојша Љутић | |
2008. | Вратиће се роде | Филип | |
2009. | Задатак: Десет минута | Милан | |
2010-е | |||
2010. | Монтевидео, Бог те видео! | Александар Тирнанић Тирке | |
2010. | Пулс | Вук | |
2006—2011. | Бела лађа | Филип Фића Пантић | |
2011. | Мешано месо | Досадњаковић | |
2012. | Шешир професора Косте Вујића | Михаило Петровић- Мика Алас | |
2012. | Монтевидео, Бог те видео! (ТВ серија) | Александар Тирнанић Тирке | |
2013. | На путу за Монтевидео (ТВ серија) | Александар Тирнанић Тирке | |
2013. | Грејт | Никола Радошевић | |
2013. | Шешир професора Косте Вујића (ТВ серија) | Мика Алас | |
2013. | Равна Гора (ТВ серија) | потпоручник Гарић | |
2014. | Кад љубав закасни | Радмило | |
2014. | Монтевидео, видимо се! | Александар Тирнанић Тирке | |
2014. | Самац у браку (ТВ серија) | Радмило | |
2014. | Сунчаница | Кока | |
2014. | Монтевидео, видимо се! (ТВ серија) | Александар Тирнанић Тирке | |
2015. | За краља и отаџбину | потпоручник Гарић | |
2015. | Бићемо прваци света | Радомир Шапер | |
2015. | Бездушни 2 | Рома Билкин | |
2015. | Без границе | Игор Громов | |
2016. | Прваци света (ТВ серија) | Радомир Шапер | |
2016. | Сумњива лица | Љубиша | |
2016—2017. | Хотел Елеон (ТВ серија) | Павел Аркадијевич | |
2017. | Митови | ||
2017. | Крила империје | Сергеј Кирсанов-Двински | |
2018. | Лед | Владимир Леонов | |
2018. | Изван граница реалности | Мајкл | |
2018. | Јужни ветар | Петар Мараш | |
2018. | Хотел Гранд Лион | Павел Аркадијевич | |
2019. | Лајкуј ме милион пута | Чарли | |
2019. | Кома | Астроном | |
2019. | Балканска међа | Вук Мајевски | |
2019. | Сенке над Балканом (ТВ серија) | Јосип Броз Тито | |
2019. | Слуга | Гриша | |
2020-е | |||
2020. | Хотел Београд | Павел Аркадијевич | |
2020. | Јужни ветар (ТВ серија) | Петар Мараш | |
2020. | Магомајев (ТВ серија) | Муслим Магомаев[48] | |
2021. | Јужни ветар 2: Убрзање | Петар Мараш | |
2022. | Луткице | Андреј Миркин | |
2023. | Јужни ветар: На граници (ТВ серија) | Петар Мараш | |
2023. | Изазов | Владислав Николајевич Николајев | |
2023. | Слуга 2 | Гриша | |
2024. | Баук | ||
2024. | Буди Бог с нама | Бошко Токин | |
2024. | Изолација | Јован |
Театрографија
[уреди | уреди извор]Позориште | Назив |
---|---|
Атеље 212 | Збогом СФРЈ |
Београдско драмско позориште | Мој син мало спорије хода |
Београдско народно позориште | Дама са камелијама |
Београдско драмско позориште | Кад су цветале тикве |
Београдско драмско позориште | Палилулски роман |
Београдско драмско позориште | Лаж |
Београдско драмско позориште | Вааl[49] |
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Милош Биковић: Борим се са самим собом”. story.rs. Архивирано из оригинала 5. 10. 2013. г. Приступљено 2. 10. 2013.
- ^ „ТВ лица: Милош Биковић”. rts.rs. Приступљено 2. 10. 2013.
- ^ „Милош Биковић: Ова слава баш зна да омами”. pulsonline.rs. Приступљено 2. 10. 2013.
- ^ „Tirke i Moša o ljubljenju, Radoju, kladionici”. Mondo. 28. 3. 2011. Приступљено 24. 4. 2018.
- ^ „Miloš Biković: Želeo sam da postanem drvoseča”. hellomagazin.rs. 6. 3. 2012. Приступљено 24. 4. 2018.
- ^ Dostanić, Dafina. „Zbog filma sam i fudbal naučio da igram”. Blic.rs (на језику: српски). Приступљено 2020-05-02.
- ^ „Nije važno, ali Montevideo je prvi”. B92.net (на језику: српски). Приступљено 2020-05-02.
- ^ „WebCite query result”. www.webcitation.org. Архивирано из оригинала 18. 05. 2012. г. Приступљено 2020-05-02.
- ^ „Osvojio najvise nagrada”.
- ^ „Hello! Srbija ličnost 2011. godine: Rekordan broj poznatih na Belom dvoru (Foto) (Video) | Hello! magazin”. web.archive.org. 2012-01-07. Архивирано из оригинала 07. 01. 2012. г. Приступљено 2020-05-02.
- ^ „TV serija "Montevideo, Bog te video" od 13. februara na RTS-u”. montevideoproject.com. Приступљено 2020-05-02.
- ^ „Sirena hitne pomoći umesto aplauza”. Архивирано из оригинала 04. 03. 2016. г.
- ^ „Šešir profesora Koste Vujića”.
- ^ I.H-M.R. „"Šešir profesora Koste Vujića" vratio publiku u bolja vremena”. Blic.rs (на језику: српски). Приступљено 2020-05-03.
- ^ „500 000 gledalaca filma Montevideo, vidimo se!”. Архивирано из оригинала 08. 01. 2018. г.
- ^ „TV serija Montevideo, vidimo se!”.
- ^ „KAD LJUBAV ZAKASNI: Priča koju će voleti čitava porodica!”. kurir.rs (на језику: српски). Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Samac u braku”. Архивирано из оригинала 19. 06. 2020. г.
- ^ „Miloš Biković: Selidba u Ukrajinu zbog snimanja filma | Hello! magazin”. web.archive.org. 2013-01-30. Архивирано из оригинала 30. 01. 2013. г. Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Slava me neće poneti”. Архивирано из оригинала 24. 09. 2015. г.
- ^ „Miloš Biković: Zvezda ruskog filma”. Hello! magazin (на језику: српски). 2014-08-30. Приступљено 2020-05-03.
- ^ П., А. (12. 5. 2023). „И БИКОВИЋ ПОСТАО ЧЛАН ЕВРОПСКЕ ФИЛМСКЕ АКАДЕМИЈЕ: На списку још 12 Срба”. Вечерње новости. Приступљено 13. 5. 2023.
- ^ „Рат Украјинаца против Милоша Биковића”. Politika Online. Приступљено 2024-01-25.
- ^ „Биковић неће снимати „Бели лотус“ ХБО-а: Против мене се води циљана кампања”. Politika Online. Приступљено 2024-02-03.
- ^ „Miloš Biković – ”Uspjeh je blagoslov od Boga””. art mozaik. Архивирано из оригинала 25. 04. 2018. г. Приступљено 24. 4. 2018.
- ^ „Милош Биковић постао стални члан Београдског драмског позоришта”. Политика. 25. 9. 2019. Приступљено 25. 9. 2019.
- ^ Чикарић, Снежана (17. 3. 2020). „Грабећи кроз живот корацима од седам миља”. Политика. Приступљено 21. 7. 2020.
- ^ „Zvezde filma “Montevideo” u spotu Kikija Lesendrića”. Svet portal (на језику: енглески). Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Nevena Božović i Miloš Biković: Zagrljaji na snimanju spota”. Hello! magazin (на језику: српски). 2014-07-15. Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Bitka za bebe”.
- ^ Vojvodine, Javna medijska ustanova JMU Radio-televizija. „Predstavljen projekat "Vrednosti mladih u Srbiji"”. JMU Radio-televizija Vojvodine. Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Udji u pozoriste”. Архивирано из оригинала 03. 09. 2014. г.
- ^ B, A. „Nikola Đuričko i Miloš Biković potpisali se na novi BMW”. Blic.rs (на језику: српски). Приступљено 2020-05-03.
- ^ „Miloš Biković pokrenuo Twitter sindikat”. Mondo Portal (на језику: српски). Приступљено 2020-05-03.
- ^ „OVA GLUMICA JE BILA VELIKA LJUBAV MILOŠA BIKOVIĆA O njihovoj vezi se ćutalo, a posle raskida se zaljubila u njegovog kolegu”. 04. 06. 2019.
- ^ „Звезда "Духlessа" Милош Бикович подтвердил расставание с моделью Сашей Лусс”. ru.hellomagazine.com. Приступљено 2020-02-15.
- ^ „RASKINULI MILOŠ BIKOVIĆ I BARBARA TATALOVIĆ Otkriven PRAVI RAZLOG zbog kog su odlučili da stave tačku na romansu”. 13. 11. 2019.
- ^ „Указом Путина, Биковић добио држављанство Русије”. РТС. Приступљено 24. 2. 2021.
- ^ „MILOŠ BIKOVIĆ STIGAO U PORODILIŠTE! Uhvaćen ispred bolnice - glumac poneo POSEBAN POKLON za Ivanu i sina Vasilija!”. Mondo Srbija (на језику: српски). 2024-01-12. Приступљено 2024-01-12.
- ^ „Милош Биковић: Цар Константин ме није променио”. glassrpske.com. Приступљено 4. 10. 2013.[мртва веза]
- ^ „Глумачки пар године”. novosti.rs. Приступљено 2. 10. 2013.
- ^ Путин уручио Милошу Биковићу медаљу Пушкина („Политика”, 4. новембар 2018)
- ^ Милош Биковић награђен у Ирској („Политика”, 27. новембар 2018)
- ^ „Рат Украјинаца против Милоша Биковића”. Politika Online. Приступљено 2024-01-25.
- ^ „Милош Биковић најпопуларнији глумац у Русији”. ртс.срб. 20. 12. 2020. Приступљено 21. 12. 2020.
- ^ „КАРАЂОРЂЕВА ЗВЕЗДА НАДАХЊУЈЕ И ДАЈЕ СМИСАО: Биковић се огласио, почаствован одликовањем које му је уручио Вучић (ФОТО)”. NOVOSTI (на језику: српски). Приступљено 2022-06-29.
- ^ „РТС :: Вест :: Рођендан БДП-а, Милошу Биковићу награда „Татјана Лукјанова"”. rts.rs. Приступљено 2024-02-21.
- ^ MAГOMAEB (2020) (језик: руски)
- ^ „Баал”. Beogradsko dramsko pozorište (на језику: српски). Архивирано из оригинала 11. 02. 2022. г. Приступљено 11. 2. 2022.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Милош Биковић на сајту IMDb (језик: енглески)
- Милош Биковић на сајту Кинопоиск (језик: руски)
- Милош Биковић: „Монтевидео“ више од фудбала („Вечерње новости“, 30. јануар 2011)
- Раскид са заблудама („Вечерње новости“, 25. август 2013)
- Радосављевић, Радмила (29. 12. 2019). „Милош Биковић: Мали број медија даје духовну и душевну храну, већина шири страшно зло - ријалити програме”. Вечерње новости. Архивирано из оригинала 29. 12. 2019. г. Приступљено 29. 12. 2019.
- „Биковић: Не желим да се одрекнем онога што је Србија, то је јединствено и величанствено”. Радио-телевизија Србије. 15. 5. 2020. Архивирано из оригинала 22. 05. 2020. г. Приступљено 16. 5. 2020.
- ИНТЕРВЈУ Милош Биковић: Припремам се за редитељски првенац („Вечерње новости”, 27. август 2022)