Мікеланджело Буонарроті
Мікела́нджело Буонарро́ті (іт. Michelangelo Buonarroti; 1475—1564) — італійський скульптор, художник, архітектор, інженер та поет. Його твори — одні з найвищих досягнень мистецтва епохи Відродження.
![]() |
Ця стаття належить до вибраних цитат україномовного розділу Вікіцитат |
Мікеланджело Буонарроті | |
![]() | |
Портрет Мікеланджело, Даніеле да Вольтерра | |
![]() | |
![]() |
Задокументовані вислови
І без жінок чимало прикрощів завдало мені мистецтво, а дітьми моїми будуть твори, які я залишу після себе; якщо вони чогось варті, то трохи поживуть; горе було б Лоренцо ді Бартолуччо Гіберті, якби він не зробив дверей Сан Джованні; його діти й онуки розпродали і розтратили всю його спадщину, нічого від неї і не залишилося б, а двері ще стоять[4] — відповідь на висловлений жаль, що він не одружився і не має дітей-спадкоємців |
Картина зроблена чудово. Тільки не знаю, що станеться з нею в день Страшного суду, коли кожен почне збирати частини свого тіла; адже від неї нічого не залишиться[5] — про картину художника, який скористався чужими малюнками та картонами для її написання |
Не турбуйся, тут важливіше те, яке буде освітлення на площі[5] — натяк скульптору, що освітлення майстерні не таке важливе, як те, що потім скаже публіка |
Скажіть папі, що це пусте діло, яке можна впорядкувати швидко, ось хай він змінить світ, щоб він мав пристойний вигляд, а картини змінювати легко[9] — відповідь папі Павлу IV на зауваження щодо надмірної оголеності деяких постатей із фрески «Страшний суд» |
Хто йде позаду інших, ніколи не випередить їх; і, хто не вміє добре творити сам, ніколи не зможе як слід скористатися чужими творами[6] — про скульптора, який дуже майстерно копіював твори античних майстрів |
Якби люди знали, скільки праці коштувала мені майстерність, вона аж ніяк не здавалася б їм прекрасною[12]. |
Якби ця глина перетворилася в мармур, біда була б античним статуям[5] — про статуї Антоніо Бігаріно, зроблені із теракоти і розмальовані під мармур |
З поезії
Дарма з моєї праці отакої |
|||||
La mia pittura morta |
Onde l'affettuosa fantasia |
Немає думки у найкращого митця, |
|||||
Non ha l'ottimo artista alcun concetto |
[[Файл:Tomb of Giuliano de' Medici (casting in Pushkin museum) by shakko 03.jpg|thumb|250пкс|Ніч (іт. Notte)
Цю постать Ночі, дивну й чудову, |
|||||
Caro m'è 'l sonno, e più l'esser di sasso, | |||||
Чи олівця, чи фарби ти вживаєш, |
Про його твори
Коли дивишся на нього, то хочеться затулити йому обличчя покривалом, таке воно променисте й осяйне — про статую «Мойсей» |
|||||
— Джорджо Вазарі[21] |
(…) живописцеві не треба шукати чогось нового, нових винаходів у позах чи одязі фігур, нової виразності чи різноманітності, бо всю довершеність, якої можна досягти в живопису, вже зосереджено в цьому творі — про фрески стелі Сикстинської капели |
|||||
— Джорджо Вазарі[22] |
(…) Марія буде домінантною фігурою барельєфа. Вона буде центром композиції (…) Наскільки йому було відомо, ніхто із скульпторів чи живописців не зображав Ісуса спиною до глядача. Хоч його драма й розпочнеться років через тридцять. А зараз же був час його матері, тож і її портрет[23] — про барельєф «Мадонна біля сходів» |
|||||
(…)Mary would dominate the marble. She would be the center of the composition (…) As far as he knew, no one had sculptured or painted Jesus with his back turned. Yet his drama would not be begun for some thirty years. This was the mother's time, and the mother's portrait | |||||
— Ірвінг Стоун[24] |
Цей твір перевищив славу всіх сучасних і античних статуй, грецьких і римських, будь-коли зроблених — про статую «Давид» |
|||||
— Джорджо Вазарі[25] |
Про нього
Годі, годі, годі! Досить слів! Скажіть просто — Творець зробив Італію за ескізами Мікеланджело! |
|||||
англ. Enough, enough, enough! Say no more! Lump the whole thing! say that the Creator made Italy from designs by Michael Angelo! | |||||
— Марк Твен[26] | |||||
(…) коли б він задовольнявся своєю роботою, то дав би дуже мало, навіть нічого; він так далеко пішов у своєму мистецтві і розумінні справи, що, коли, відкривши зроблену фігуру, знаходив у ній хоч найменшу хибу, то кидав її і брався за інший мармур, з наміром до попереднього вже не повертатись — про перфекціонізм Мікеланджело |
|||||
— Джорджо Вазарі[27] |
(…) наймилостивіший правитель неба (…) поклав (…) надіслати на землю генія, який буде здатний до всіх мистецтв і в усіх професіях і який самою своєю працею покаже, що таке є довершеність у мистецтві малювання, у кресленні, як треба робити контури, розташовувати тінь і світло, надавати рельєфності картині, як правильно й розумно працювати в скульптурі (…). Він зволив зверх того обдарувати його справжньою моральною філософією, оздобити його ніжною поезією для того, щоб світ захоплювався цим обранцем, як надзвичайним дзеркалом життя, щоб люди дивувалися з його творів, з святості його життя і з успіху його вчинків, щоб ми вважали його скоріше за небесну, ніж за земну істоту — із вступу до «Життєпису» |
|||||
— Джорджо Вазарі[28] |
Нехай сам він був створений із цього пороху земного. Але із тліні спалахнув вогонь, що очищує все, — вогонь генія |
|||||
— Роллан Ромен[29] |
«Мікеланджело» перетворився на метабренд, на глобальне позначення для досягнення у мистецтві, так само як «Клінекс» став для паперових серветок, а «Ксерокс» — для фотокопій, з тією перевагою тільки, що використання «Мікеланджело» як прийдеться не означатиме отримання листів від його адвокатів |
|||||
англ. «Michelangelo» has become a metabrand, a universal code for artistic achievement just as «Kleenex» is for paper tissues and «Xerox» for phorocopies — with the added advantage that using «Michelangelo» indiscriminately won't draw letters from his lawyers | |||||
— Ерік Шильяно[30] |
…Він був старий. Старий він був. Помер. |
|||||
— Ліна Костенко[31] |
Виноски
- ↑ Большая книга афоризмов / сост. А. П. Кондрашов, И. И. Комарова. — Москва: РИПОЛ классик, 2008. — С. 573.
- ↑ Большая книга афоризмов / сост. А. П. Кондрашов, И. И. Комарова. — Москва: РИПОЛ классик, 2008. — С. 573.
- ↑ Вазарі, 1970, с. 329
- ↑ а б Вазарі, 1970, с. 415
- ↑ а б в Вазарі, 1970, с. 414
- ↑ а б Вазарі, 1970, с. 413
- ↑ Вазарі, 1970, с. 298
- ↑ Вазарі, 1970, с. 380
- ↑ Вазарі, 1970, с. 384
- ↑ Вазарі, 1970, с. 412
- ↑ а б Вазарі, 1970, с. 388
- ↑ Як удосконалювати самого себе / Томан І: Пер. з чес. — К.: Політвидав України, 1984. — С. 141
- ↑ Мікельанджело Буонарроті. Нажив я воло тут, на риштуванні... (в перекладі Мойсея Фішбейна). Процитовано 2 червня 2012.
- ↑ Saslow, 1991, с. 70
- ↑ Saslow, 1991, с. 476
- ↑ Вазарі, 1970, с. 308
- ↑ Saslow, 1991, с. 302
- ↑ Вазарі, 1970, с. 346
- ↑ Saslow, 1991, с. 419
- ↑ Вазарі, 1970, с. 373
- ↑ Вазарі, 1970, с. 320
- ↑ Вазарі, 1970, с. 331
- ↑ Irving Stone. The Agony and the Ecstasy (англ.) 151 —152. www.scribd.com. Архів оригіналу за 2012-08-08. Процитовано 2012-06-01.
- ↑ Муки і радості, 1991, с. 137 —138
- ↑ Вазарі, 1970, с. 312
- ↑ Марк Твен. Простаки за кордоном (1869)
- ↑ Вазарі, 1970, с. 386
- ↑ Вазарі, 1970, с. 296 —297
- ↑ Роллан, 1992, с. 78 —79
- ↑ Scigliano, 2005, с. 10 —11
- ↑ Ліна Костенко. «Чекаю дня, коли собі скажу…». Процитовано 18 січня 2016.
Література
- Вазарі Д.. Життєписи найславетніших живописців, скульпторів та архітекторів = іт. Le Vite de’piu eccelenti Pittori, Scultori e Architetti. — К.: Мистецтво, 1970. — С. 296 —429, 497 —507.
- Ромен Роллан. Жизнь Микеланджело // Жизни великих людей: Пер. с франц. В. Курелла = фр. Vie de Michel-Ange. — М.: Известия, 1992. — С. 71 —197. — ISBN 5-206-00351-4
- Стоун І.. Муки и радости. Роман: Пер. с англ. Н. Банникова = англ. The Agony and the Ecstasy. — М.: Правда, 1991. — 768 с. — ISBN 5-253-00154-9 (рос.)
- James M. Saslow.. The poetry of Michelangelo: An Annotated Translation. — New Haven and London: Yale University Press, 1991. — 559 с. — ISBN 0-300-05509-9
- Eric Scigliano.. Michelangelo's Mountain: The Quest For Perfection In The Marble Quarries Of Carrara. — Simon and Schuster, 2005. — 352 с. — ISBN 978-0-7432-5477-9