Співак Мар'яна Тимофіївна
Співак Мар'яна Тимофіївна | |
---|---|
Марьяна Спивак | |
![]() | |
Ім'я при народженні | Мар'яна Тимофіївна Співак |
Дата народження | 23 березня 1985 (39 років) |
Місце народження | Москва, СРСР |
Громадянство | ![]() |
Alma mater | Школа-студія МХАТ |
Професія | акторка, режисер, диктор |
Кар'єра | 1991 — дотепер |
IMDb | ID 3539159 |
![]() |
Мар'яна Тимофіївна Співак (нар. 23 березня 1985, Москва, Російська РФСР, СРСР) — російська актриса театру, кіно і дубляжу, громадський діяч, режисерка і дикторка. Здобула широку популярність в 2017 році, зігравши головну роль у фільмі Андрія Звягінцева «Нелюбов».
Народилася 23 березня 1985 року в сім'ї актора і режисера Тимофія Співака (1947—2022) і актриси Катерини Васильєвої (нар.. 19 серпня 1961) — виконавиці ролі Олени у фільмі «Вам і не снилося…». Її бабуся по матері Жанна Прохоренко (1940—2011), відома радянська кіноактриса, дід Євген Васильєв (1927—2007) — режисер фільму «Прощання слов'янки».
У 2002 році Мар'яна вступила до школи-студії МХАТ у майстерню Ігоря Золотовицького і Сергія Земцова. У роки навчання грала в навчальних виставах: «Гамлет» (Гертруда) «Безіменна зірка» Мони) «Травнева ніч, або Потопельниця» Ганна), «Три сестри» (Наташа) «З коханими не розлучайтеся» Катя, Козлова, Алфьорова).
В 2006 році Мар'яна закінчила школу-студію з відзнакою і була прийнята в трупу театру «Сатирикон» імені А. Райкіна. У цьому ж році була запрошена асистенткою з майстерності актора на курс Ігоря Золотовицького.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/%D0%9A%D0%B8%D0%BD%D0%BE%D1%82%D0%B0%D0%B2%D1%80_2017_%D0%97%D0%B2%D1%91%D0%B7%D0%B4%D0%BD%D0%B0%D1%8F_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B6%D0%BA%D0%B0_2.jpg/220px-%D0%9A%D0%B8%D0%BD%D0%BE%D1%82%D0%B0%D0%B2%D1%80_2017_%D0%97%D0%B2%D1%91%D0%B7%D0%B4%D0%BD%D0%B0%D1%8F_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B6%D0%BA%D0%B0_2.jpg)
- Перший чоловік — актор Кирило Петров (нар.. 12 червня 1985);
- Другий чоловік — актор Антон Кузнєцов (нар.. 10 липня 1980);
- син — Григорій Антонович Кузнєцов (нар.. 2015)[1].
- Лауреат премії імені Всеволода Меєрхольда (за творчі досягнення в навчанні);
- Лауреат премії «Сузір'я» (за головну жіночу роль);
- Лауреат премії «Golden Unicorn» за головну жіночу роль (фільм «Нелюбов»[1].
- 2010 — «ТріАда», згодом «Інші», (за п'єсою Жана-Поля Сартра «За зачиненими дверима») — Естель
- 2017 — «Сусідки» (за п'єсою Жана Франко) — Марина
- Театр «Сатирикон» імені Аркадія Райкіна
- 2004 — «Річард III» — Леді Анна, вдова Едварда, сина короля Генріха IV
- 2006 — «Король Лір» — Корделія, дочка Ліра[2]
- 2007 — «Бальзамін» — Мотрона
- 2008 — «Синє Чудовисько» — Дардане[3]
- 2009 — «Прибуткове місце» — Анна Павлівна Вишневська[4]
- 2010 — «Озирнись у гніві» — Олена
- 2011 — «Чайка» — Махати
- 2012 — «Маленькі трагедії» — Дона Анна
- 2013 — «Отелло» — Дездемона
- 2014 — «Кухня» — Енн
- 2014 — «Приборкання» — Катаріна
- МХТ імені А. П. Чехова
- 2005 — «З коханими не розлучайтеся. Ігри та сцени з життя» — Катя[5]
Рік | Назва | Роль | |
---|---|---|---|
1991 | ф | Поки грім не вдарить | епізод |
2001 | ф | Горе-безталання | Василіса |
2004 | с | Близнюки | Валя |
2008 | ф | Річард III | леді Анна |
2009 | ф | Про зайця | знімалася |
2010 | ф | Куля-дура 4 | Таня |
2013 | ф | Син батька народів | Капітоліна Васильєва, третя дружина Василя Сталіна |
2014 | с | Розумник | Фаворова |
2015 | кф | Круговий рух | Люба |
2015 | с | Напарниця | Лариса (Лара) Войтович |
2017 | ф | Нелюбов | Женя |
2018—2020 | с | Бюро легенд | Самара |
2019 | с | Епідемія | Ірина, перша дружина Сергія |
2019 | ф | Небо вимірюється милями | Пана Руденко |
2019 | с | Шифр | Ірина, математик |
2020 | ф | Яга. Кошмар темного лісу | Юлія |
2020 | ф | Ми | А-2248 |
2020 | ф | Цой | Маріанна Цой |
2021 | с | Медіатор | Зоя |
- 2009 — 2012 — Шишка — Шишка
- 2011 — 2014 — Кумі-Кумі — Юсі / Шаманка
- 2010 — Слово і слова — закадровий голос
- 2012 — Чепурнас
- 2014 — Білка і Стрілка. Місячні пригоди — Стрілка '
- Похмурі тіні (2012) / роль-Анжеліка (Єва Грін)[6]
- Темний лицар: Відродження легенди (2012) / роль — Селіна Кайл / Жінка-Кішка (Енн Хетеуей)[7]
- Великий Гетсбі (2013) / роль-Джордан Бейкер (Елізабет Дебікі)[8][7]
- 300 спартанців: Розквіт імперії (2014) / роль-Артемісія (Єва Грін)[8][7]
- Сяйво (дубляж 2014 року) / роль-Венді Торренс (Шеллі Дювалл)[9]
- Закатати в асфальт (2019) / роль-Келлі Саммер (Дженніфер Карпентер)[9]
- Любов, смерть і роботи (2019) — Сьюзі («за розломом Орла») / Гейл («Льодовиковий період»"[10]
- 2014 — Alien: Isolation — Аманда Ріплі[9]
- 2016 — League of Legends — Шая[9]
- ↑ а б Архівована копія. Архів оригіналу за 21 серпня 2021. Процитовано 21 серпня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ спектакль «Король Лир». Архів оригіналу за 29 травня 2010. Процитовано 2 січня 2010.
- ↑ спектакль «Синее чудовище». Архів оригіналу за 28 грудня 2009. Процитовано 11 квітня 2010.
- ↑ спектакль «Доходное место». Архів оригіналу за 26 березня 2010. Процитовано 2 січня 2010.
- ↑ спектакль «С любимыми не расставайтесь». Архів оригіналу за 4 березня 2012. Процитовано 21 серпня 2021.
- ↑ Марьяна Спивак: про неполученный “Оскар”, Джонни Деппа и сына, который не бесит. Zima Magazine. 22 березня 2018. Архів оригіналу за 7 березня 2021. Процитовано 21 серпня 2021.
- ↑ а б в Марьяна Спивак: «Театр позволяет увидеть себя со стороны». Смена. 2014-07. Архів оригіналу за 29 жовтня 2020. Процитовано 21 серпня 2021.
- ↑ а б Марьяна Спивак: не в штампе счастье. Вокруг ТВ. 10 березня 2016. Архів оригіналу за 21 серпня 2021. Процитовано 21 серпня 2021.
- ↑ а б в г «Нишу заслуженной стервы российского кинематографа я заняла». Интервью с Марьяной Спивак. Канобу. 18 листопада 2019. Архів оригіналу за 5 березня 2021. Процитовано 21 серпня 2021.
- ↑ Интервью с Сергеем Чихачёвым для Tavern of Heroes | Озвучка «Любовь, смерть и роботы». Архів оригіналу за 23 листопада 2020. Процитовано 21 серпня 2021.